BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 97 



p. 131 (rus); Types of Britich vegetation, p. 190, 191 şi 226 

 (1911). G. Macovei şi I. Scriban. An. se. de l'Universite de Jassy 

 t. III, fasc. 4. 1906. — Udora canadensis Nutt. gen. Amer., II, p. 

 242 : Torrey. FI. New-York., II, p. 246. — U. verticillata Spr. 

 Syst., I, p. 170 ; Rchb. Icon., VII, t. LIX, f. 105. — U. occidentalis 

 Koch. Syn., ed. 3, p. 582. — Anacharis Alsinastrum Babington. 

 Ann. and mag. nat. hist, VII, p. 81; Nyînan. Gonsp., p. 678, 

 Suppl., p. 285. — A. Nuttallii Plauch. Ann. se. nat. ser. 3, XI, p. 

 75. — A. canadensis A. Gray. Man. bot. north. Un. St., ed. 2, p. 

 441 ; loseph Paezoski. Schiţă asupra vegetaţiunei districtului 

 Nipru, guv. Tauric, p. .131 (rus) (non Planeh). — Serpicula occi- 

 dentalis Pursh. FI. Am. sep., I, p. 33. — S. verticillata Miihlem- 

 berg. Gat. pi. Am. sept., p. 84. — Hydrilla verticillata Roxb. Go- 

 rom., t. 164 (sub Serpicula); Boiss. Fi. orient., V, p. 8. — Mai- 

 August. . 



i/afe. Această plantă acuatică submersă, al cărui punct de origină 

 este America de Nord (Statele-Unite şi Ganada), s'a introdus în 

 Europa nord-vestică, cam pe la 1836, răspândindu-se apoi în tot 

 restul Europei, mai ales în partea sa mijlocie şi nordică. Oricare 

 ar fi modul său de diseminare, se constată o întindere a ariei sale 

 geografice şi o uşoară aclimatizare chiar în ţările ceva mai sudice. 

 In România pentru prima oară a fost menţionată de G. Macovei 

 şi I. Scriban ') în lacul Grapina, şi anume în zona cu Potamoge- 

 ton sau în luminişul lacului. Eu am întâlnit-o ^) în vara anului 

 1912 în gârla Litcov, aproape de cătunul cu acelaş nume, în ale 

 cărei ape limpezi, lin curgătoare sau stătătoare, după cum nivelul 

 Dunărei este mai ridicat sau mai scăzut şi la 0"^.50 — 1™ sub nivelul 

 apei, ea formează desişuri, adesea greu de străbătut pentru lot- 

 cile pescarilor/constituind un al doilea obstacol pentru aceştia; 

 primul, destul de serios, fiind insulele plutitoare de plaur, cari 

 purtate de vânt, foarte adeseaori obturează complect gârlele, sin^ 

 gurele căi ale pescarilor, cari de cele mai multe ori sunt nevoiţi 

 să aştepte, ca tot vântul să le destupe calea şi astfel să poată trece. 



Ar fi foarte interesant de urmărit răspândirea acestei plante în 

 gârlele şi bălţile noastre mai ales în cele din Deltă, unde eu, timp 



») An. Sc. l'Universite de Jassy, t. III, fasc. 4, 1906. 



2) In escursiunile ce am făcut, însoţind pe botanista engleză Marietta Pallis. 



7 



