BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 105 



caroase de pe coasta de est a văei Sevendic, la nord de micul 

 cătun Sevendic (judeţul Constanţa). După cum se vede din cele 

 arătate mai sus, această plantă, preferă locurile uscate, dar mai 

 ales îi place solurile schelete calcaroase. 



In afară de Dobrogea, unde abia acum s'a semnalat, Molinia 

 serotina, a mai fost întâlnită de Dm. Grecescu *) »Pe coaste şi 

 prin locuri tari pietroase, Vârciorova, Severin, Fălciu^s iar Dm. 

 Brandză^) "Pe colinele aride. La Roman, Bacău, Vaslui; pe lângă 

 Bârlad la Dumitreşti". 



Ar. geogr. Europa australă şi medie (Franţa, Elveţia, Germa- 

 nia australă, Italia, Dalmaţia, Bulgaria, Rusia australă) ; Trans- 

 caucazia, Armenia. 



Ceterach officinarum. Willd. Sp., V, p. 136; DC. FI. Fr., II, 

 p. 556 : Gren. God. FI. Fr., III, p. 262 ; Coste. FI. Fr., III, p. 681; 

 Vel. FI. bulg., p. 465; suppl., p. 307 ; 'Lois. Gali., II, p. 260 ; 

 Dub. Bot., p. 537; Boiss. FI. orient., V, p. 722; Grec. Gonsp. fl. 

 Rom., p. 646 ; Grec. PI. de la Maced. (vil. de Monastir), p. 52 ; 

 Grec. PI. maced. (vil. Monastir şi Salonic), p. 107 ; Nyman. Consp., 

 p. 868, Suppl., p. 347. Gramniitis Ceterach Schwartz. Syn. fîlic, 

 23; Koch. Syn., ed. 3, p. 730; Brand. Prod. 11. rom., p. 509.— 

 Asplenium Ceterach L. Sp. 1538; Sturm. Deutsch. fl., II, h. 5; 

 Asch. Graeb., Syn. Mitteleur. fl., I, p. 53. — Gymnogramma Cete- 

 rach Spreng. Syst., IV, p. 39. — Scolopendrium Ceterach Roth. 

 Tent, III, p. 48. 



Descr. Plantă vivace de 5-15 cm. înălţime, cu rizom drept, 

 scurt şi gros, acoperit cu numeroase resturi de ale frunzelor din 

 ani precedenţi, din mijlocul cărora se ridică un buchet de frunze, 

 întoarse în croşetă când sunt tinere, drepte sau aproape drepte şi 

 cu limbul întins mai târziu. Frunzele au peţiolul scurt, brun pe 

 partea inferioară, de un verde deschis pe cea superioară, acoperit 

 cu solzi lanceolat ascuţiţi, transparenţi şi cu o nervaţiune reticu- 

 lată ; cu limbul penatifid, cu lobi alterni, confluenţi şi cu atât 

 mai mult sunt confluenţi, cu cât sunt mai aproape de vârf, scurţi, 

 oval-obtuşi, întregi sau crenelaţi, groşi, verzi şi glabri pe faţa 



*) Conspectul florei României, p. 624. 

 ^) Prodromul florei române, p. 496. 



