BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 147 



grands pas. J'ai le confiant espoir mon cher ami, que votre jeune 

 et belle patrie echapperâ â ces dangers. Mais l'avenir de TEurope 

 est bien sombre. La Russie est livree âTanarchie, l'Autriche tombe 

 en pieces, rAllemagne infectee de socialisme et saturee d'irreligion 

 dans ses classes elevees et dans ses classes inferieures, est plus 

 forte en apparences qu'en realite. 



"Ouant a la France, elle donne au monde le spectacle effrayant 

 des horreurs auxquelles se livre necessairement un peuple â qui 

 l'on a enleve tout principe religieux. Cest a faire trembler. Her- 

 mite, un grand mathematicien frangais, mort ii y a quelques an- 

 nees, avait Ies idees Ies plus noires sur l'avenir de son pays et ii 

 etait, â mon sens, dans la verite....« 



El era un convins. Bun creştin, catolic convins, el iubea ştiinţele 

 şi cultiva adevărul. Moral şi iubitor al binelui public, drept şi cu ca- 

 racter întreg el urma drumul ce pare indicat la anume predestinaţi. 



Nu uit cum cu ocaziunea congresului de la Blois, şi a escursiu- 

 nilor admirabile ce am făcut în urmă pe malurile Loarei, am avut 

 un banchet în o Vinere. Ei bine, Henry luă cu seninătate parte, 

 nevoind a se desparte de amicii şi colegii săi. Văzându-1 că'nu mă- 

 nâncă decât pâine, întrebai curios pe un prieten comun, dispărut 

 şi el de mult, Henninger, care îmi spuse că Henry postea fiind 

 Vineri. Deşi ateu, pe atunci, am rămas în admiraţie faţă cu acest om. 



L-am cunoscut bine în urmă, l-am cinstit şi respectat cum se 

 cade, căci eram convins de superioritatea lui din toate punctele de 

 vedere. Am regretat numai de a nu-1 fi ascultat mai mult, căci de 

 şi îmi scria odată : ^Onsedoit tout autant a sa patrie qu'â la 

 science...", totuş, mai ales când nu poţi face o politică demnă şi 

 cinstită din cauza stării mediului în care trăeşti, era mai bine să 

 mă fi rezervat pentru ...des joies plus pures et plus suaves..., cum 

 ne spunea el, în domeniul ştiinţei. 



La noi Henry era iubit de mulţi din colegii mei. Longinescu îi 

 făcu o mică biografie în 1909 în Natura^ cu ocaziunea întâlnirii 

 sale în cercetările ce făcea cu marele învăţat. 



Personal datoresc mult poveţelor şi sfaturilor acestui maestru al 

 chimiei şi cugetării. 



Aduc prin scrierea acestor rânduri cel mai cald omagiu, din partefe 

 chimiei române, memoriei scumpe a aceluia care a fost Louis Henry. 



