290 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



ţiunii ; ei bine, tot India trebuie considerata ca ţara clasica a ocul- 

 tismului. In această privinţă avem descripţîuni frumoase, rămase 

 'de la diferiţi voiajori şi cercetători ai acelor regiuni şi între cari 

 mai însemnate sunt ale lui Louisejacolliot. Aceşti autori au descris 

 în special fenomenele practicate, cu totul bizare de altfel, de către 

 fachiri şi au insistat asupra misterelor ce înconjoară fenomenele de 

 levitaţiune ^) 



Relaţiunile pe cari le dau Tcherpanoff şi John Bell, arată că 

 graţie fenomenelor oculte practicate de fachiri, precurn şi sacri ft- 

 cărilor de animale întreprinse de aceştia, s'au putut descoperi 

 obiecte furate şi chiar crime. 



Credinţa în spiritele celor morţi este şi mai acreditată la Japo- 

 nezi, unde ea constitue şi astăzi, ca şi odinioară, o religiune popu- 

 lară numită jjskintoism". 



Urme însemnate de ocultism găsim în antichitate la Asirieni, 

 Babilonieni, Chaldeeni şi Persani, la cari preoţii şi magii se ocu- 

 pau în mod obligator cu astrologia şi ştiinţele oculte. 



Ei căutau ca prin evocaţiunea spiritelor să descopere viitorul şi 

 chiar^ aveau pretenţiunea că pot modifica acţiunile prezente. 



La Ebrei ocultismul era în floare, şi chiar Samiiel a fondat o 

 şcoală pentru profeţi la Rama. Sub Ierohoam al Il-lea profetismul 

 luase o desvoltare foarte m^re şi profeţii erau consultaţi în toate 

 afacerile Statului. 



Graţie practicei ocultismului losef a putut prezice anii de secetă 

 şi cei de bogăţie, la curtea Faraonilor. 



Grecii aveau cultul oracolelor pe cari le consultau chiar Roma- 



*) In extremul orient aceste fenomene sunt practicate de nişte mongoli numiţi nchnmans", 

 despre cari Kiernan spune că fenomenele observate la dânşii s'ar asemăna cu cele de la epilep- 

 tici, şi că poate din această cauză sunt foarte stimaţi aceşti bolnavi şi din aceleaşi considerante 

 poate în vechime, romanii stimau pe bolnavii cu epilepsie şi au dat acestei boli numele de 

 j/morbus sacer", considerând-o de provenienţă divină. 



■ JacoUiot descrie fenomenele următoare văzute la un fachir numit Covindasamy : ...»el ţine 

 manile întinse deasupra unui vas foarte greu şi după câtva timp se vede că vasul începe să 

 oscileze de la baza .sa ca şi un pendul, apoi după puţin timp pare că se ridică fără a'şi schimba 

 mişcările şi balansându-se după comanda fachirului..." Acesta este un fenomen de levitaţiune. 

 S'au mai des ris fenomene de aderenţe la sol, aduceri de obiecte, fenomene muzicale consis- 

 tând în producerea de sunete din instrumente pe cari nimeni nu le atingea, apoi sgriere auto- 

 mată, accelerarea vegetaţiunilor când sub un control foarte riguros fachirii au fHcut să crească 

 din o sămânţă pusă într'un vas, în timp de două ore, o plantă tânără, (Ip acest interval faclii- 

 rul cădea într'o stare de catalepsie). 



