BULETINUL SOCIETĂŢII ROMANE DE ŞTIINŢE 369 



IMSEaELE Şl ROLUL LOR ÎM PRTOLOQIR GMRriR 



DE 

 PRULIRM EM. DEMETRG 



Progresele pe cari medicina umană le-a realizat în cursul ulti- 

 melor decenii privesc nu numai patog-enia boalelor dar şi profi- 

 laxia lor. Pentru aceasta din urmă, studiile întreprinse sutit destul 

 de înaintate încât astăzi putem vorbi pe lângă o profilaxie indivi- 

 duală şi de una socială prin excelenţă. 



Este important de a cunoaşte toţi factorii cari contribue la 

 producerea boalelor, căci numai astfel profilaxia socială se poate 

 exercita cu uşurinţă şi suferinţa se poate înlătura. 



Printre agenţii cari joacă un rol însemnat în patologie sunt şi 

 insectele. încă de pe la anul 1500 a. Chr., Egiptenii cunoşteau 

 acţiunea răufăcătoare a insectelor, şi în special a purecilor şi pădu- 

 chilor în geneza multor boale ; credinţele şi cunoştinţele lor erau 

 însă pe atunci greşite şi mistice. 



Lucrefiu credea că insectele se nasc din puroi şi astfel explica 

 transmiterea boalelor. Pliniu^) admitea că pulberea din caverne 

 produce insectele omorîtoare, şi că Sylla-) a murit din cauza insec- 

 telor cari pătrunseseră în sânge şi-i distruseseră o parte din corp. 



Varron şi Columelle amintesc în scrierile lor de insectele purtă- 

 toare de boale şi cari ar lua naştere numai în regiunile mlăştinoase. 



Diodor din Sicilia^ în descripţiunea sa asupra Egiptului, scrie 

 că insectele vătămătoare ies din Nil sub acţiunea căldurii soarelui. 



Aceleaşi credinţe greşite şi mistice se perpetuiază şi în evul me- 

 diu ; aşa Crescenzi crede că insctele înţepătoare ca culicidele şi 

 albinele s'ar naşte din intestinele putrezite. 



Goiffon a fost primul care a dat o descriere ştiinţifică a insec- 

 telor şi mai târziu Knud^) a insistat în special asupra rolului insec- 

 telor în transmisiunea ciumei. 



1) Pliniu.- Cartea XXVI, 86. 



') Sylla a suferit de phtiriasă, în urma câreia a şi sucombat. 



3 Knud. — 5,De regime pestilentico*^. 1498. 



