BULETINUL SOaETĂŢH ROMÂNE DE ŞTIINŢE 385 



narea tuberculozei. Mai există apoi alte genuri şi specii ca: Cimex 

 rotundatus, hirudinis, columharius^ Bouăti, cari de asemenea 

 inoculează diverse maladii şi une ori chiar tripanosoma Cruzi. Deşî 

 autori ca Verybatski, Nuttal şi Schneider cred că acest parazit 

 inoculează şi transmite aceste boale prin aparatul bucal, totuş 

 Brumpt crede că infecţiunea se face mai uşor prin dejecţiunile pe 

 cari animalul le lasă împrejurul înţepăturii, şi în cari dejecţiuni se 

 găsesc agenţii patogeni ; 



dj Familia Tingidelor. Ex. : Tingis pyri (pe frunze); 



e) Familia Pentastomidelor. Ex. : Strachia (pe legume). 



3. Subordinul Sfernorhi/ncilor, cuprinde mai multe insecte 

 parazite pe plante şi cari sunt prevăzute cu patru aripi membranoase: 



aj Familia Goccidelor, în cari deosebim două subfamilii : 



1. Subfamilia Hecaninelor cu genurile Ericeus şi Tachardia. 



2. Subfamilia Coccinelor cu genurile Kermes, Glosypara, Coc- 

 ctis, Daveia, Porphyrophora. 



Ericerus produce ceara de china. Tachardia secretă un lac 

 din care se prepară tinctura de lac, întrebuinţată astăzi în industrie 

 şi vopsitorie, iar odinioară în vechime ca medicament tonic, astrin- 

 gent şi antiscorbutic. 



Kermes vermilio, trăeşte pe Quercus coccifera. Erâ întrebuin- 

 ţat de asemenea în vopsitorie şi servea la colorarea mătăsurilor în 

 roş purpuriu. Se extrage din el carminul şi coccina. 



In medicină a fost întrebuinţat încă din vechime de către Dios- 

 coride şi Pliniu ca astringent. Mesue formă un electuar compus 

 din mătase colorată cu kermes, apă de trandafir, lemn de aloes, 

 lapis-lazuli, mosc şi aur (confectio al kermes), ce se credea că 

 vindecă orice boală şi care fu admis chiar de reprezentanţii şcoalei 

 de la Montpelier (1850). Mai târziu Hemery mod'fică formula, 

 scoţând din compoziţie mătasea. 



Se mai prepară în urmă şi siropul de Kermes. 



Glossyparia marnifeva secretă o mană pe timpul cât stă pe 

 arborele Tamarix gallica, foarte răspândit în Asia Mică, Armenia 

 şi Persia. S'a crezut mult timp că mana este exudată de către ar- 

 bore în urma înţepăturii insectelor, dar astăzi s'a demonstrat că 

 este un produs secretat chiar de către insecte, cari trăesc în colonii 

 numeroase pe arbore. 



