4i2 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



NW şi N a depozitelor mai tinere, în judeţul Mehedinţi şi judeţul 

 Gorj până în valea Olteţului, unde se îngustează foarte mult şi 

 dispare sub depozitele Dacicului. 



In urma studiilor amănunţite asupra depozitelor etajului Pontic, 

 bazat atât pe faciesul petrografic cât şi pe fauna ce conţin aceste 

 depozite^ am ajuns la următoarele concluziuni : 



1 . Limita inferioară a etajului Pontic în Oltenia trebuie soco- 

 tită ca începând cu depozite de facies marnos cu fosil conducător : 

 Congeria rhomhoidea şi repauzând în serie normală peste Meotic. 

 Urmează deci că tot ce s'ar găsi dedesubtul depozitelor marnoase 

 cu Congeria rhomboidea, Cardium Abichii şi Cardium Lenzii, 

 să fie considerate ca mai vechi decât Ponticul. 



2. Limita superioară ar fi între orizontul superior al Ponticului 

 reprezentat prin faciesul petrografic şi fauna citată mai sus şi 

 având ca fosile conducătoare : Dreissensyomia şi Vivipara acha- 

 tinoides^ cum şi Cardiaceele din grupa carinatum^ edentulum, 

 etc, şi între depozitele cele mai inferioare ale Dacicului. 



Urmează deci că depozitele ce se vor întâlni deasupra orizon- 

 tului cu Dreissensyomia şi celelalte, să fie considerate ca mai noi 

 decât Ponticul. 



3. Depozitele pontice cuprind următoarele două orizonturi cum 

 se vede în tabloul alăturat : 



