BULETINUL SOCIETĂŢU ROMÂNE DE ŞTIINŢE 423 



Brandză ^) : «In pădurea de la Babadag- foarte rar» . In excursiunile 

 ce am făcut prin aceste părţi, în vederea unui studiu ce pregătesc, 

 interesându-mă despre această esenţă, mi s'a spus că cele câteva 

 exemplare bătrâne de fag care au fost, au dispărut azi cu totul; prin 

 urmare în această parte, el pare ar fi pe cale de regresiune. In schimb 

 însă, am aflat o regiune unde fagul pare a înainta şi anume : pe 

 coasta nord-vestică a dealului Teilor, menţinându-se numai în 

 aproprierea fundului văiei, umede şi întunecoase, zisă a Fagilor, şi 

 neridicându-se în sus pe coastă decât loo — 200 m. maximum dea- 

 supra fundului văei şi pe o lungime de aproape i klm. Câţiva 

 indivizi şi uni destul de groşi, se mai întâlnesc pe coasta dealului 

 Teilor din spre valea Luncaviţa, în această parte fagi se ridică 

 mai sus pe coastă, faţă de cei indicaţi mai sus. Ca mici indivizi izo- 

 laţi se mai întâlnesc şi pe coasta nord-estică a dealului de la con- 

 fluenţa văiei Fagilor cu valea Luncaviţa, dar neridicându-se mult 

 din fundul văilor. 



In această parte fagul se prezintă ca arbori destul de groşi, cu 

 acela ş aspect ca în subzona fagului din dealuri şi munţi, adică cu 

 tulpini drepte şi foarte înalte. Mulţimea de pueţi ce se văd pe 

 sub arbori mari, ne indică con diţiunile favorabile ce le oferă această 

 parte a nordului Dobrogei, cari vor face, dacă devastările prici- 

 nuite de oameni şi animale, prin păşunat, vor fl oprite şi dacă con- 

 diţiunile de azi vor mai persista, ca aria lor restrânsă astăzi, să 

 se mărească treptat. 



Un alt punct unde se mai vorbeşte despre existenţa fagului *) 

 ar fi : într'o pădure dintre mănăstirea Cilic şi Meidan-Chioi, ca 

 indivizi bătrâni, iar ca indivizi tineri la sud de Lucaviţa, unde for- 

 mează o pădure în valea Taiţa-Ţiganca. 



In Cadrilater fagul lipseşte aproape cu totul, chiar şi în vestitul 

 Deliorman; există însă în dealurile Batovei şi la sud de graniţă, dar 

 foarte aproape de ea, pe teritoriul Bulgariei, între satele Djivel şi 

 Beştepe, în pădurea Statului bulgar, chiar azi întâlnindu-se ca indi- 

 vizi izolaţi ici şi colo, şi cantonaţi ca şi în nordul Dobrogei pe fundul 

 văilor umede şi umbroase. 



Ar. geogr. Europa medie in afară de cea septentrională (din 

 Norvegia sudică şi Danemarca, până în Spania centrală, Italia şi 



*) Flora Dobrogei, ed. Acad. rom., p. 3S0, Bucureşti. 1898. 



1) Ion P. Licherdopol. Excursiuni în Dobrogea, p. 99. Bucureşti. 1900. 



