424 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



Rusia medie, Dalmaţia, Grecia septentrională, Macedonia, Tracia, 

 Bitinia) ; Asia austro-occidentală şi centrală (Caucazia şi Trans- 

 caucazia^ Anatolia boreală, Persia boreală, Japonia). 



Ruscus Hypoglossum L. Spec. p. 1474; Koch. Syn., p. 613; 

 Boiss. FI. orient., 5, p. 341 ; Coste. FI. Fr., 3, p. 356 ; Gren. God. 

 Fi. Fr., 3, p. 234: Rchb. FI. germ., ex., p. 100; Rouy. FI. Fr., 12, 

 p. 453; Asch. Graeb., Syn. d. Mitteleur. fi., 3, p. 301 ; Vel. FI. 

 bulg. p. 541 ; SuppL, p. 266; Grec. Comp. fi. Rom., p. 558. — 

 R. Hypophyllum var. Hypoglossum Baker în journ. Linn. Soc, 

 14, p. 630. 



Descr. Planta subfrutescentă, totdeauna verde, din familia Li- 

 liaceelor. Rizom gros mai mult sau mai puţin dezvoltat, purtând 

 pe părţile sale infero-laterale şi inferioare rădăcini dezvoltate şi 

 destul de numeroase, iar pe cea superioară în afară de tulpinele 

 vii, numeroase resturi de tulpini moarte şi cicatricele celor dispă- 

 rute. Tulpina de 20 — 30 cm. înălţime, dreaptă, verde, cu coaste, 

 de obicei simplă sau puţin ramificată, la unele din ele se vede mai 

 ales către bază o răsucire în jurul axei lor longitudinale. Frunzele 

 mici reduse la solzi membranoşi persistenţi, ele sunt înlocuite prin 

 ramuri scurte, turtite, verzi zise cladode. Cladodele sunt numeroase, 

 răsucite la bază puţin în jurul axei lor, oblong-lanceolate, ascuţite 

 sau acuminate dar lipsite de ţepi şi destul de apropiate ; cele infe- 

 rioare opuse sau ternate, cele superioare alterne, coriace şi cu ner- 

 vaţiunea convergent-reticulată, toate luând naştere de la subţioara 

 unei mici bractee membranoasă, purtând florile către mijlocul sau 

 ceva mai sus de mijlocul feţei inferioare. Flori dioice prin avortare, 

 fasciculate câte 2 — 5, născând de la subţioara unei bractee mari 

 frunzoasă, subcoriace, oblong-ascuţită, cu 3 — 5 nervure conver- 

 gente. Pedunculele florale scurte, înconjurate de bractee bazilare 

 membranoase, lanceolat-obtuse puţin convexe, persistente, cu mar- 

 ginile uşor răsucite şi aplicate unele pe altele. Perigon mic, alb 

 verzui, divizat până la bază în 6 segmente resfrânte (în formă de 

 stea), diviziunile externe, oblong-obtuse, cele interne cu mult mai 

 mici, lanceolate. Florile mascule cu 3 stamine, cu flletele unite în- 

 tr'un tub umflat la mijloc, de formă elepsoid'-alungit, puţin cărnos, 

 înserat la baza diviziunilor perigonale, cu trei antere sesile la par- 

 tea superioară a tubului staminal. Florile femele prezintă şi ele tu- 

 bul format din unirea filetelor staminale, cu singura deosibire că 



