20 



BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



institutis, în tomul XVIII pe anul 1773 din Novi Comentarii 

 Academiae Scientiarum imperialis petropolitanae ( j ). 



Longitudinea a fost determinată prin ajutorul eclipselor sateliţi- 

 lor luî Jupiter. Acesta metodă, care astăqlî nu se maî întrebuinţeză 

 de cât în casurî cu totul excepţionale, era la modă la epoca despre 

 care vorbim. Pentru observaţiunî astronomul Ivan Islenieff se ser- 

 vea de o lunetă lungă de 1 6 piciore construită de Dollond, aceeaşî 

 care 'î-a servit la observarea trecere* luî Venus pe discul Soreluî. 



Latitudinea se determină prin observarea înălţime! meridiane a 

 Soreluî şi a stelelor cu un sfeit de cerc cu reflexiune. 



In următorea tabelă, publicată la pag. 6 1 din menţionatul volum, 

 se resumă resultatele obţinute de Islenieff. Intr'ensa am intercalat 

 şi Brăila, care lipsesce în tabela originală însă a căror observaţiunî 

 se găsesc în memoriu. 



LOCALITĂŢI 



Latitudine 



Longitudine de la Paris 



In timp 



In arc 



Bender . . . 



Akerman . . 

 Chilia-Nouă. 



Ismail . . . 



Bucuresci . . 



Focşani . . 



Iaşi . . . . 



Brăila . . . 



46 . 50'. 24' 



46 



1 2. 



45 



26. 



45 



21. 



44 



26. 



45 



3« 



47 



8. 



45 



15- 



o 



23 



o 



45 

 50 

 30 

 20 



' j 



'•4 9 * 



. 1 s 

 1 



Vi 



I 



53- 



35 





I 



46. 









I 



35- 



12 





I 



38. 



50 





I 



40. 



39 





27». 15 .52 

 28, 23.45 



26. 30. o 



23. 28. o 



24. 42. 30 



25. 9.45 



Memoriul luî Rumowski, care 'mî-a fost trimis din St. Petersburg, 

 prin nemărginita complesenţă a coleguluî meu general Rykatchef, 

 directorul observatoriuluî fisic central Nicolae, conţine tote amănun- 

 tele observaţiunilor şi a calculelor. Un singur lucru lipsesce : indica- 

 ţiunea precisă a loculuî unde anume s'au" făcut aceste observaţiunî. 



O menţiune specială merită determinarea declinaţiuneî magne- 

 tice făcută tot de Ivan Islenieff la Bucurescî în gliua de 5 Iulie 1772 

 st. n., când valorea observată a fost de 1 i°.36 / .3o // spre W. Acesta 

 este negreşit cea maî veche observaţiune a declinaţiuneî magnetice, 

 făcută în ţeră la noî. Lucrarea acestuî astronom rus 'mî era necu- 

 noscută când am publicat, în 1898 şi 1899 în Analele Academiei 



(i) 4° Petropoli, 1774, pag. 68, 675. 



