BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 29 



9. De şi scopul nostru n'a fost nicî odată de a alipi Institutului 

 meteorologic un Observator astronomic, totuşî siliţî am fost, pentru 

 a avea ora precisa — care nicăerî în România nu se determina în 

 mod regulat — să instalăm, încă de acum io anî, o sală meridiană 

 înadins construită şi prevâglută cu tote instrumentele necesare de- 

 terminare! şi conservare* oreî. Tot atuncî s'a instalat şi o lunetă 

 ecuatorială într'o cupolă ad-hoc specialmente pentru observarea 

 petelor solare. 



Luneta meridiană şi ecuatorialul de la Institutul meteorologic 

 sunt cele d'înteiu" instrumente astronomice care au fost instalate în 

 România în localuri definitive şi apropriate. 



10. Aci este locul de a menţiona sîrguinţa şi priceperea cu care 

 în Bucurescî se ocupă, de mat mulţi anî de glile, de observaţiunî 

 astronomice unul din colegiî noştri, d. B. V. Vermont al căruî men- 

 tor în Astronomie a fost regretatul CăpitănEanu. 



Cu plăcere profit de acest loc spre a aduce omagiî d-luî Vermont 

 care, modest lucrător, este pote astăcjlî singurul în ţeră, care, cu 

 o iîvnă de admirat, caută să arate publiculuî frumuseţile ceruluî. 

 Instrumentele sale ca şi timpul s<ău, n'au fost nicî o-dată refuzate 

 vre-unuî doritor de a se iniţia în examinarea bolteî ceresc*. Să mal 

 reamintim aci că, pe când instrumentele astronomice ale Depositu- 

 luî de Resbel se rugineaţi în magazie şi nicăerî nu se determina ora, 

 d. Vermont era singura personă care avea ora exactă prin obser- 

 vaţiunea ocultaţiunilor sateliţilor luî Jupiter ceea-ce 'i-a dat oca- 

 siune să constate greşelî în Connaisance des Temps, la datele 

 privitore la distanţele sateliţilor luî Jupiter de la planetă. 



Nicî până astăolî, România nu are o Efemeridă oficială, de aceea 

 şi în Calendarele nostre există aceeaşî confusiune care fie-cine o 

 constată între diferitele ceasornice publice sau de la ceasornicarî. 



Şi cu tote acestea încă de pe la 1836, am găsit calendare care 

 se munciati să publice, pentru Iaşî sau Bucurescî, momentele exacte 

 ale r£sărireî şi apusuluî soreluî. 



Ion Fălcoianu, regretatul profesor de la Universitatea din Bucu- 

 rescî, este celd'inteiti care în Calndariu pe anul 186J şi maî ales 

 în Anuarul României pe anul 1869, s'a încercat să dea, calcu- 

 late^pentru meridianul Bucurescî, principalele elemente astronomice : 



