BULETINUL SOCIETĂŢII DE SGIINŢE 485 



«Ea este mărginită la Nord de partea Carpaţiloi cunoscută sub 

 numele de munţiî Negri, de Ceremuşiu şi de Tisa ; la Est de Nistru, 

 la Sud-Est de Marea-Negră; la ud de Dunărea şi la Est de 

 Tisa». 



Tote ţerile cuprinse în acest vast perimetru nu sunt pentru Co- 

 bălcescu de cât subdivisiunT ale acestei 1 Românit marî, idealul tu- 

 tulor românilor ! 



Cobălcescu a fost şi un admirator al artelor. Nu a cruţat nici' un 

 sacriiîciti pentru a da fiicei sale cea mai întinsă cultură musicală, iar 

 într'o şedinţă a x^cademieî el opineză că «acest templu al ştiinţelor 

 şi al literilor, cel mat înalt din câte s'ati clădit pentru cultura ro- 

 mână», trebue să lîe şi templul artelor şi propune ca să se premieze 

 şi compunerile musicale de valore ca d. ex. symfoniile, pentru com- 

 punerea cărora să cere o adâncă cunoscinţă a musiceî. ') 



De o dărnicie fără semăn şi de o desinteresare materială caracte- 

 ristică filosofului", Cobălcescu a considerat tot-d'a-una averea nuca 

 un scop al vieţei" sale, ci numai" ca un mijloc de a se pune la adăpos- 

 tul grijef pentru oliua de mâne şi a se putea ocupa în linişte numaî 

 cu ştiinţa scumpă lui*. 



In ultimiî anî din vieţa sa, tocmaT în perioda de cea mat produc- 

 tivă activitate sciinţifică, Cobălcescu fu lovit de mart nenorociri fa- 

 miliare, care 'î" sguduiră puternic moralul şi sănătatea. 



Iu primăvera anului" 1892, se îmbolnăvesce grav de influenţă în 

 Bucuresci", unde venise pentru a lua parte la şedinţei ele Academie*, 

 întors la Iaşi", de şi convalescent şi slăbit, nu se putea totuşî abţi- 

 nea de a nu se interesa de aprops de aranjarea colecţiunilor de 

 geologie şi mineralogie în localul din strada Goliet, unde ne mu- 

 tasem de curend. De multe ori" '1 găsiam la 7 ore dimineţa în mu- 

 seti, încă numaî în halat şi nu 'mî" am putut reţine lacrămile, când 

 o-dată 'mî spune oftând: «nu sciţi de voiţi mai ajunge să-1 văd 

 o-dată definitiv aranjat». Era vorba de noul palat al UniversitaţeT, 

 pe atunci" în construcţie. 



Dorinţa lui" argletore, pe care o nutrise dou&-glecf şi cincî de anî, 

 de a avea un institut de mineralogie si o-eoloeie bine dotat şi în- 

 tr'un local propriu, abea acum era pe punctul de a se realisa ; nu'f 



J ) Analele Acad. rom. 1889 — 90, pag. 113. 



