BULETINUL SOCIETĂŢII DE SGIINŢE 187 



luî Grigore Cobalcescu, ne arată singură locul unde zac rămăşiţele 

 luî pămîntescî ! 



Un distins profesor şi elev al luî Cobalcescu, d. Vasile Cocuz, 

 directorul şcoleî comerciale superiore din laşî, 'mî scrie la 28 Ia- 

 nuarie 1902 : 1 



«Nu puţin am avut de cercetat la cimitir pentru a găsi, aşî putea 

 zice descoperi mormentul luî Cobalcescu. Cercetând condica bise- 

 riceî şi ajutat de preot şi douî vechî gardienî, abia am isbutit să 

 găsesc mormentul. Pe el n'are nicî un monument, nicî un grilaj, 

 nicî o flore. O cruce de lemn purtând o ghirlandă de mărgele ne- 

 gre, fără absolut nicî o indicaţie, 'î servesce de monument. Un 

 gardian 'mî-a spus că, crucea fiind putredă căzuse astă primăvară, 

 dar d. Haret (nu ministru) 'î-a spus să o aşeze la loc, căcî acolo 

 odihnesce un profesor al seu». 



Dar precum printre omenî sunt viî morţi, tot aşa sunt şi morţi 

 viî, carîtrăesc etern prin operile lor în memoria urmaşilor, chiar fără 

 monumente. 



II 



Voî încerca acum să schiţez activitatea didactică a luî Grigorie 

 Cobalcescu. 



Despre entusiasmul şi devotamentul cu care a căutat a-'şî înde- 

 plini sarcina de dascăl, chiar din prima oii cânnd urcă treptele ca- 

 tedreî universitare, iată ce ne spune unul dintre ceî maî devotaţî 

 discipulî aî luî Cobalcescu, nemuritorul botanist român Dimitrie 

 Brânză «primul căruia el 'î sădi germenele gustuluî pentru sciinţă)). 



«Nevggjănd în îndeplinirea sarcineî sale, numaî satisfacerea rece 

 şi indiferentă a uneî gole formalităţî, ci din contra una din cele maî 

 sacre datoiiî ale sale, fie-care prelegere a sa, devenea o adev erată 

 solemnitate, nu pentru elevi, pentru care nu putea fi altmintrelea, 

 ci — lucru cam rar în glilele nostre — pentru profesor. Şi cum putea 

 fi alt-fel, când lecţiunea sa era un discurs care coprindea monografia 

 apr6pe complectă, până la ultimul cuvent zis de sciinţă, a cestiuneî 

 despre care se trată» *). 



Un alt savant, fost elev al luî Cobalcescu, d. Profesor Dr. Ale- 

 xandru Viţu, pe care '1 avem în mijlocul nostru, ar putea să ne 



4 ) Dim. Brânză. Respunsul la discursul de recepţiune. Anual. Acad. rom. 1886 — 1< 



