200 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



centrul pământului, precum şi cu faptele observate la erupţiunile 

 vulcanilor. 



Este de remarcat şi defmiţiunea urmat ore : 



« Sub nume de sistemă de munţi ar trebui să se înţelegă tote ca- 

 tenele formate printr'o singură revoluţiune a globului» (pag. 7). 



Cap. II. Modul disposiţiunel materiilor în scorţa globului. Se dă 

 defmiţiunl precise diferiţilor termeni stratigraficl ca : pătură, strat, 

 banc, teren, concordant, discordant etc, şi se insistă cu deosebire 

 asupra filonelor. Noţiunea de rocă o defineşte forte bine: «se nu- 

 mesce stâncă în oreolopfie orl-ce mineral sau orl-ce amestecătură 

 de minerale ce se află în scorţa solidă a globului în mase îndestul 

 de mari spre a putea fi luate în considerare în studiul scorţeî 

 acestuia. » 



Cap. III. Natura materiilor ce compun scorţa globului Acest 

 capitol forte arid, împărţit în 1 40 de paragrafe, constă în tot atâtea 

 defmiţiunl scurte de roce şi minerale. Aşa numai la Calcar ca rocă 

 deosibesce 18 varietăţi, dându-le la tote diagnose scurte şi exacte. 

 Clasificarea stâncilor în : pietrose, metalice şi combustibile e făcută 

 după I. d'Omalius d'Haloy. 



La multe roce e alăturată şi denumirea germană, iar unele de- 

 numiri sunt romanisate de a dreptul din nemţeşte ca d. e. Sands- 

 tonul, Klebşiferul (şistul ce se prinde de limbă) Marna (Mer- 

 gel). Lemnitul (breunkohl, lignite) «se deosibesce de cărbunele de 

 păment numai pentru că dohotul ce dă, nu coprinde naftalină». 



CARTEA II 



Cap. I. Fenomenele ce modifică suprafaţa globului. Este forte 

 interesant pasagiul de la începutul acestui capitol (pag. 45) în care 

 ni se arată importanţa metodei ontologice aplicată cu succes de 

 Lyell în studiile geologice, care metodă însă pe atunci nu 'şl câş- 

 tigase încă importanţa ce o are astăcjl. 



«Cunoştinţa fenomelor ce modifică astăglî suprafaţa globului, e 

 de mare interes în geologie : ea ne dă cheea lucrărilor prin care a 

 trecut pămentul mal înainte de epoca presentă şi a căuşelor ce le 

 ati produs». 



Aici autorul recunosce implicit principiul, că schimbările ce s'aQ 

 petrecut în trecut pe păment şi căuşele ce le aQ produs au trebuit 



