BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 205 



pune basele clasificaţiuneî terenurilor terţiare nouă din Sud-Estul 

 Europeî, iar la 1862 Hauer şi Stache publică «geologia Transil- 

 vaniei». 



Cunoscinţele geologice pe care Cobalcescu le căpătase în Paris 

 nu puteau să '1 orienteze în studiul geologic al ţereî nostre, în cât 

 el, cum o spune singur maî târziu, trebuia «să înainteze întocmaî 

 ca un pilot ce cutrieră o mare încă neexplorată». 



Dorinţa de a ne afirma în tote direcţiunile ca naţiune conştientă 

 era pe atuncî, Ia treî anî dupe unire, dominantă în tote capetele 

 cugetătore. Acesta o vedem şi la Cobalcascu. Dupe ce arată că 

 ilustrul geolog D'Archiac in «Histoire de la geologie» consideră 

 calcarul de la Răpidea că aparţinend eocenuluî, şi că Iaşiî stau pe 

 marne, adaogă : 



«Străini* sati înşelat în istoria pămînturilor din ţera nostră, pre- 

 cum s'ati înşelat şi în aceia a nemuluî nostru». 



Causa pentru care Cobalcescu 'şt începe studiile geologice cu 

 Răpidea şi nu s'a aventurat în labirintul munţilor, a fost o proce- 

 daje metodică, cum ne o spune singur: 



«Am fost silit a începe lucrările mele din Valea-Prutuluî şi a 

 urma ast-fel contrar geologilor ce au trecut prin ţările nostre, căcî 

 m'am ţinut de a nu cădea şi eti în greşalele în care aii căqlut cu to- 

 ţiî, în determinarea terrămurilor ce alcătuesc masivul carpatic din 

 Moldova şi laturile sale. Eî aii purces tot-d'a-una din gneisul 

 carpatic şi acolo s'ati găsit de odată în mijlocul unor formaţiunî ce 

 sunt atât de complicate în cât lesne pot aduce în rătăcire şi pe ceî 

 maî iscusit! investigatori». 



Şi spre a da un exemplu de aceste rătăcirî spune că Beudant 

 atribuesce greşul carpatic formaţiune! carbonifere însă luându-se 

 dupe Fichtel alice că partea superioră a acestuî greş e maî nouă. 

 Boue şi Lill de Lillienbach îl iau în totalitate drept tărîm cretos şi 

 Dumont '1 presintă în totalitate ca un deposit numulitic. Apoî 

 adaogă : 



«Am creglut că urmând calea contrară voiţi putea, eliminând 

 pe rând formaţiunile terţiare şi secondare, descurca maî uşor pe 

 acele primare şi primitive, căcî ast-fel voiţi căpăta o basă sigură 

 ce 'mî va servi ca o busolă şi 'mî va îngusta marginile de ră- 

 tăcire » . 



