20 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Cobalcescu recunosce că rătăcirile sunt neevitabile cercetărilor 

 geologice, numaî că procedând mat metodic, greşalele oscileză în 

 limite maî strânse. 



Studiul calcaruluî de la Răpidea începe cu o descriere morfolo- 

 gică admirabilă a regiuneî de care se ocupă, în care se recunosce 

 forte clar caracterul de «podiş» a Nord-Estuluî Moldoveî. 



«Când suim spre spinarea masivului", ne găsim pe un plan întins 

 cu prea puţine accidente şi fără nicî o întrerupere în direcţiunea 

 ce considerăm. Acesta suprafaţă pare orizontală, dar făcend ore- 

 care luare aminte, ne încredinţăm că se plecă spre Sud de şi într'un 

 chip nesimţit. Noî vom denumi acesta regiune podişul Răpideî». 



«De pe podişul Răpideî pote cine-va trece pe spinarea fie-că- 

 ruia din dealurile învecinate, fără a întîmpina văî sau dealurî, ca 

 şi când planul lor superior ar fi o continuare a suprafeţe! podişuluî 

 şi ca şi când aceste dealurî ar face parte din acelaşî masiv « ...... 



diu colo de Prut, în Basarabia se observă că din dreptul Sculeni- 

 lor şi până la Lăpuşna să întinde un deal a căruî înălţime şi con- 

 formaţiune fisică este aceiaşî ca a dealurilor de care ne am ocupat». 



Succesiunea straturilor în podişul Răpideî este dupe Cobalcescu 

 următorea : la basa humă, apoî nisip calcaros şi la partea supe- 

 rioră sistema de calcar grosiar. 



Dă apoî o descriere petrografică forte amănunţită a diferitelor 

 zone ale acestuî calcar şi menţioneză diferitele faciesurî sub care el 

 se presintă ca d. ex. calcarul oolitic, calcarul pentru var hidraulic 

 din dealul de a dreapta Vaslui uluî şi calcarul de la Movila Purcel 

 «care este de colore negră cu Mn0 2 şi duritatea luî este atât de 

 mare în cât ar fi bine a se exploata spre a face cuburî de pavat » . 



Arată că spre Nord de dealul Răpideî, între densul şi dealurile Ba- 

 sarabieî, lipsesce sistema calcaruluî, şi este numaî humă, acoperită 

 de nisip, prund şi diluviu galben (loess). Acesta humă de la Nord co- 

 munică cu cea de la Sud trecend pe sub sistema de calcar. De aci 

 el conchide «că a trebuit să fie un timp când calcarul (ioo m - la 

 Rapidea) nu avea forma actuală, ci constituea o asisă neîntreruptă 

 de văî, care era aşternută ca o placă ce se întindea cel puţin pe 

 totă suprafaţa acesteî regiunî». Cum vedem Cobalcescu recunosce 

 aicî rolul enorm al erosiuneî apelor, care pote face să dispară o 

 divisiune stratigrafică pe o vastă întindere. 



