BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 249 



evoluţiunea fiinţelor vieţuitore. Acestor specialisaţiunî în diferite 

 ramur! ale sciinţe! se datoresc progresele pe cart le vedem astăgl!. 



In biologie acelaşî lucru există. Din patru mar! divisiun! ale e! 

 şi anume : Morfologia, Fisiologia, Embriologia şi Patologia, s'ati 

 despărţit rend pe rend numerose ramur!, cart s'ati constituit în 

 sciinţ! cu cadre bine definite. Ele sunt care formeză basa înveţă- 

 mîntulu! medical. 



Şi aci însă specialisaţiunea a trebuit să mergă tot mai departe, 

 fiind-că organismele : omulu! şi acela al animalelor de diferite speci!, 

 de şi se conduc dupe aceleaş! leg! fundamentale (legile iisico-chi- 

 mice) ele însă presintă particularităţi în constituţiune, în funcţiune, 

 şi prin urmare, în turburările sau bolele la cart ele sunt supuse. Iată 

 singurul punct de plecare al divisiune! medicine! : în aceea a omu- 

 lu! de o parte şi a cele! veterinare de altă parte. 



De sigur că nu aci va rămâne limitat studiul medicine!, căc! nu 

 numa! animalele domestice, care formeză obiectul medicine! vete- 

 rinare, au trebuinţă de îngrijirile omului Nu vedem savant! cart se 

 ocupă de bolele diferitelor speci! de animale inferiore şi chiar de 

 acelea ale plantelor ? E! bine, acestea vor forma de sigur studiî deo- 

 sebite de cele-Palte. 



Acum când cunoscem că alcătuirea medicineî veterinare, a parte 

 de aceea a omulu!, se impunea din causa numeroselor sciinţe care 

 formeză învăţămîntul uneia şi al celei-l'alte, să vedem de când da- 

 teză acesta medicină veterinară. Prima şcolă veterinară din lume a 

 fost înfiinţată la Lyon în anul 1 7 6 1 de către hipiatrul Bourgelat. 

 Veterinar! existau şi înainte, dacă veţî înţelege prin acest nume 

 practicianiî empirici 1 , cart posedau cunoscinţele remediilor întrebuin- 

 ţate de poporele din tote timpurile şi din tote părţile lumeî, pentru 

 a vindeca diferitele bole de la animale. Menirea şcoleî veterinare 

 era însă de a da un învăţămînt raţional, care la început am putea 

 spune, se mărginea numaî asupra calului", de acolo şi numele de 

 hipiatri ce s'a dat la început medicilor veterinar!. 



La noî în ţeră până la 1861, medicina veterinară era practicată 

 de veterinar! străin! venit! maî ales de la Viena. Numărul lor era 

 forte restrâns şi serveaţi în special armate!. 



Cu tote acestea se preda câte-va noţiunî de medicină veterinară 

 în şcola de mică chirurgie, de către proto-viterinarul W. Lucacî, 



