BULETINUL SOCIETATE DE SCIINŢE 269 



cristalisată, pe care Ghenciu o numise pseudo-emetină cristali- 

 satâ. Prioritatea dar nu se cuvine autorilor caephelineî, au însă me- 

 ritul că a stabilit formula C 14 H 20 AzO 2 , în urma analiseî elementare 

 asupra acestei base anhidre. 



In ce privesce emetina amorfă, autori! englez! au găsit aceeaşi 

 formulă ca şi Glenard, care a publicat analisa sa, în Annales de 

 Chimie et de physique t. VIII stabilind formula C 15 H 22 Azo 2 . 



Dr. Kuntz Kraus în anul 1895 publică cercetările sale asupra 

 rădăcinel de ipecacuana, încercând să revendico titlul de prioritate, 

 căci găsise de asemenea emetina amorfă şi caef elină în stare de 

 clorhidrate. C 15 H 22 Az0 2 HCl 3 H 2 şi C 14 H 20 AzO 2 HCl 3 H 2 O. 



Am vorbit mal sus despre tesa D-luI loco.-colonel Dr. Elian şi 

 am spus că, în urma studiului făcut de D-sa, s'a întreprins o nouă 

 lucrare, ca continuare, de către D. farmacist militar D. Georgescu. 

 Despre Bryonia dioica. 



Bryonia albă fusese determinată chimiceşte, ast-fel că composi- 

 ţia sa din acest punct de vedere, era terminată, studiul clinic şi ex- 

 perimental de asemenea se făcuse de D. Dr. Elian. Aşa dar, acesta 

 varietate de bryonie era cunoscută medical şi chimic. Bryonia dio- 

 ica însă, de şi mal puţin întrebuinţată, totuşi studiul sSu chimic era 

 interesant, căci tote determinările anteriore nu erau destul de pre- 

 cise, ast-fel bryonina, principiul activ obţinut de Vitalis, Fremy, 

 Chevalier, Vauquelin, Dulong, Brandes şi Firnchaber, a fost des- 

 crisă ca un complex de principi! imediat şi ast-fel nu putea avea o 

 composiţiune constantă. 



In 1858, Valtz reuşeşte să isolez din Byronia un principiu ime- 

 diat, care a fost recunoscut că este un glucosid. De atunci acest 

 glucosid a fost considerat ca principiu activ, numit bryonină. Me- 

 todele de care s'ati servit autori citaţi sunt diferite, acestea sunt 

 descrise o-dată cu metoda aplicată da farmacistul D. Georgescu la 

 cercetările sale. Metoda a fost indicată de Dr. Urbeanu, capul lu- 

 crărilor laboratorului, iar resultatele ati dovedit încă o-dată mal 

 mult precisiunea cu care se lucra în acest laborator. 



Rădăcina de bryonia, atât cea albă cât şi dioica, astăzi nu mal 

 au aceeaşi întrebuinţare ca atunci când s'a făcut studiul lor, aşa că 

 acum 3 intrat în domeniul istoriei sciinţiiice a plantelor usate în me- 



