590 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



2) Arbori terminali (Fig. 2, 3, at). 



Dintre nerviî ceî, carî strebat la apofisele epidermice, întrerump 

 uniî cursul lor între cutis şi epidermă, unde, pierqlend mielina şi 

 resfirându-se în mod f6rte complicat, formeză ca şi în alte locurî 

 analoge telodendiî saU arborî terminal*, pe carî îî putem identifica 

 cu acel, pe cart îî descrise Szymonowicz l ) în râtul porculuî şi îî 

 numi narborî terminali la membrana basalâ«. De maî multe 

 orî am avut deja ocasiune de a atrage atenţiunea asupra acestuî 

 feliu de terminaţiunî de nervi, descriindu-le în cerul guriî al ma- 

 miferelor, în botul câneluî precum şi în partea inferioră a limbeî şi 

 alăturându-le celor descoperite de cătră Szymonoivicz în râtul por- 

 cului. Huss afirmă, că fie-care legătură de nerv* se împarte înainte 

 de a ajunge şi a intra în epitel în dou£ jumStăţî. La punctul acesta 

 trebue să contrazic constatând, că acesta nu să pote privi nicî decum 

 ca un fel de regulă, ci din contră nerviî oiganuluî nostru 'mî fac 

 tot aceeaşî impresiune ca şi nerviî din botul câneluî: Nerviî mie- 

 linicî să desfac în elementele lor şi pierind mielina intră uniî di- 

 rect în epitel, alţiî însă deabia dupe ce au percurs o parte maî 

 mare sau" maî mică a părţiî basale a epîteliuluî. Uniî se desfac chiar 

 la basa epiteliuluî respective între cutis şi epitel în fire axiale, care 

 se exceleză prin fineaţă deosebită, prin varicosităţî numerose şi 

 prin ramificaţiunî bogate. Eî formeză aşa dar ramificărî dendri- 

 tice terminale, care ocupă cam t6tă partea basală a apofiselor epi- 

 teliale şi nu trec cu mult peste prima pătură a celulelor epidemice 

 (Fig. 3). Totuşî pare, că unele fire singuratice pătrund şi ceva maî 

 afund în epitel. Terminaţiunile aceste se v€d câte o-dată maî bine, 

 alte dăţî sunt maî puţin desvoltate ; acesta însă cred, că se întâm- 

 plă în urma fenomenuluî, că nerviî nu se coloreză în tot-d'a-una 

 în mod egal, ci câte o-dată maî bine, alte dăţî maî slab, sau unele 

 terminaţiunî maî bine (perfect) de cât altele. 



După cât îmî este cunoscută literatura despre obiectul acesta, 

 apoî acest feliu de terminaţiunî de nervi încă nu a fost observat de 

 nime în râtul cârtiţeî, a fost însă atât observat cât şi descris la alte 

 animale în locurî analoge. De alt cum putem observa în figurile 



*) Szymonowigz W., Beitrăge zur Kenntnis der Nervenendigungen in Hantgebilden. Archiv 

 £ mikrosk. Ant. îi. Entwicklgsgesh., voi. 45, 1895. 



