594 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



dermă, unde însă nu 'şl urmeză cursul direct, ci se mal ramifică 

 adeseori, şi despărţindu-se se termină cu globuşore intracelulare^ 

 ca şi nerviî din organele Iul Eimer (fig. i, 2, nie). Din aceste in- 

 duse reesă, că nerviî aceştia se identifică cu acel, pe cari 'î-am 

 descris eu (1. c.) în botul cânelui sub 3. b). La acestea aşi mal 

 adăugi, cum că formeză adeseori în păturile mal superficiale ale 

 epiteliulul dupe un curs mat mult sau" mal puţin z'czac sau spiralic 

 noduri, din cari es în diferite direcţiuni numerose fire, cari semăna 

 în tote cu acelea, pe cari le-a descris Rosenberg 1 ) şi eu (1. c.) în 

 limbă, Szyrnonoivicz (1. c.) în râtul porcului şi eti în botul cânelui. 

 El pătrund adânc în epidermă până în pătura granulosă şi for- 

 meză în diferitele etage terminaţiunl intracelulare, ceea ce, precum 

 am amintit, a cunoscut Huss pe deplin. 



Terminaţiunile acestea le descrie Huss ca globuşore sati căp- 

 şore terminale, cari şed sati nemijlocit pe respectivele fire nervose 

 sati pe câte un firuţ lateral forte fin. La acesta trebue să adaug, 

 cum că în păturile inferiore ale epitelulul globuşorele acestea zac 

 nemijlocit pe firul nervos, pe când în păturile superficiale la capătul 

 unul ram lateral f6rte fin. Privite mal de apr op e globuşorele 

 semăna mal mult cu ciucuri, căci constaţi din mal multe firuţe 

 mici învelite cu substanţă interfibrilară, conform celora din botul 

 cânelui. 



5) Organele luî Eimer (Fig, 1, 2, 3, oE, 4). 



In fine mal străbat fire de nervi, cari se despărţesc din nervii 

 cutanî amintiţi, spre mijlocul părţii basale ale organelor de forma 

 orariulul de năsip şi pierolend mielina intră în epitel, în care işl iati 

 un curs specific, despre care se va trata mal sus. împreună cu 

 făptura spscialisată a celulelor, cari compun organele acestea cu, 

 care sunt îmbinaţi în mod anumit nerviî, aceştia formeză în râtul 

 cârtiţelor organe tactile de natură specială, pe cari le-ati desco- 

 perit Eimer (1. c.) şi pentru care, precum am amintit deja sus, a 

 introdus alt cercetător al lor, Ţobert (1. c), în on6rea descoperito- 

 rului, numirea «organele luî Eitner», care numire se întrebuinţeză 

 mereti în literatură. 



') Rosenberg L., Ueber die Xervenendigung in der Schleimhaut und im Ephital der Său- 

 gethierzunge. Site. Ber. d. k. Ak. d. Wiss. Wien. voi. XCIII, 1886, partea III. 



