BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 597 



mer. Cunoscem încă de la Eimer, cum că în privinţa situaţiuhil 

 avem a deosebi duo£ feluri de nervi, şi anume i — 3 cilindri axiali 

 centrali, pe cari cu mal mult reson îî putem numi fire sati nervi 

 axialî, căci aici nu este vorba despre un centru, ci despre osia (axa) 

 organului, şi 17 — 19 cilindri axialî marginali sau laterali, pe cari însă 

 voiţi să'I numesc fire marginale, căci în timpul recent nu se in- 

 trebuinţeză mal mult termenul «cilindru axial», ci «fir axial», adică 

 fir nervos fără mielină. 



Şi aceşti nervi îşi ati originea în legăturile de nervi mielinicl, pe 

 cari îî cunoscem deja. Mal multe fire se desfac perg^ndu'şl mielina 

 lângă basa epiteliulul, şi înşirându-se în modul amintit intră in co- 

 nul lui Eimer. 



a) Nervii axialî (Fig. i, 3, 4, fa). 



Aceştia sunt 1 — 4 la numer (eti însă am observat numai unul) 

 şi trec în mod vertical prin osia întregului organ. Cursul fie-cărul 

 dintre el este în părţile inferiore al organului Eimerian aprope 

 drept, în cele superiore însă (conul tactil) ziczac sau" spiralic. Cât 

 ţine cursul drept, el sunt groşi, ceea-ce ati cunoscut Mojsissovics 

 şi Huss. Acest din urmă credea lung timp, cum că nervii aceştia 

 ati mielină, s'a încredinţat însă, precum spune însuş, prin cercetări 

 speciale cu ajutorul unor anumite metode de coloraţiune, că sunt 

 nervi fără mielină adică fire axiale gole, care însă se disting de 

 firele axiale de rend prin grosimea lor. Intru cât mg privesce pe 

 mine, cred, că în privinţa acesta metodul de a colora nervii cu al- 

 bastru de metilenă este forte mult glicStoriu, ba chiar pote de nea- 

 părată lipsă. Căci întru adever vedem din figura 1, cum că nervul 

 axial constă din duoS elemente distinse, şi anume se deosibesce 

 acesta forte bine, până la începutul conului tactil, unde apar deja 

 terminaţiunî laterale. Aceste elemente sunt : Un fir axial subţire şi 

 intensiv colorat, care trece prin osia întregului organ şi formeză 

 terminaţiunile, şi o masă mal puţin colorată (albastru mal deschis), 

 omogenă, care încongiură firul axial până la înălţimea conului tac- 

 til şi produce grosimea nervului. Cursul expresiv ziczac sati spira- 

 lic, despre care am amintit, '1 arată numai firul axial în mod forte 

 exprimat. 



Să lămurim acuma natura elementelor acestora. La tema acesta 



