BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



ce privesc încercările de vegetaţie, vom vedea câ o parte din ele 

 sunt bine întemeiate, iar altă parte deşi au la bază un raţionament 

 greşit, totuşi din cauza unei coincidenţe norocoase ne lasă impresia 

 finală de a fi juste. 



Pentru a dovedi această afirmaţiune, voiu începe îiitâi cu discu- 

 ţiunea formulei logaritmice, prin ajutorul căreia Mitscherlich gă- 

 seşte câ iuţeala de dizoluţie e proporţională cu punctul de satu- 

 raţie sau cu cantitatea totală a substanţelor fertilizante solubile. In 

 desvoltarea raţionamentului mă voiu servi de asemănarea ce am fă- 

 cut între asimilarea substanţelor nutritive şi afinitatea chimică. 

 După cum afinitatea chimică a diverselor substanţe e caracterizată 

 prin uşurinţa cu care aceste substanţe lucrează una asupra celei- 

 lalte, cu alte cuvinte prin iuţeala lor de reacţiune, tot astfel şi asi- 

 milarea elementelor fertilizante de către plante poate fi caracteri- 

 zată prin facilitatea cu care pot fi absorbite, cu alte cuvinte prin 

 iuţeala lor de asimilaţiune. Cum însă iuţeala de asimilaţiune este o 

 funcţiune de dizoluţiunea elementelor fertilizante, urmează deci că 

 asimilarea va depinde de iuţeala de dizoluţie. 



Pentru a studia iuţeala de reacţiune a doi corpi A şi A|, cari 



reacţionând unul asupra altuia dau naştere la corpii B şi Bj, aşa în 



cât A-j-A|=:B-)-B|, cu alte cuvinte dacă am avea o reacţiune 



bimoleculară şi dacă însemnăm cu S şi S,j concentraţiile respective, 



adică cantităţile de substanţe capabile de a se transforma iar cu y, 



cantitatea transformată la un moment dat x, iuţeala reacţiunii la 



momentul x. va fi caracterizată prin catul dintre creşterea infinite- 



. , . . . . . dy 



zimală a lui y şi creşterea corespunzătoare a lui x, deci prin j — 



Acest cât, în cazul reacţiunilor bimoleculare şi în conformitate cu 

 legea acţiunei maselor, va fi proporţional cu diferenţa dintre con- 

 centraţiuni şi cantitatea transformată : 



dy 



^=C(S-y)(S,-y). 



In cazul particular, când proporţia unuia din corpuri e aşa de 

 mare faţă de a celuilalt, în cât schimbarea pe care ar suferi-o primul 

 ar fi neglijabilă în raport cu a celui de al doilea, reacţiunea devine 

 monomoleculară şi deci vom avea: 



^ = C(S— y) sau g3^ =: C dx. 



