16 



BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



Solubilitatea în GO^ a Fonolitului şi Biotitului după H. Fischer 



P H o N o L I T 



Proporţia de 

 H2O în raport 

 cu substanţa 



Cantitatea de 

 K2O dizolvată 

 din 100 gr. S. 



B I O T I T 



Proporţia de 

 H2O în raport 

 cu substanţa 



Cantitatea de 

 K2O dizolvată 

 dinlOOsr. S. 



i : 1 



1 : 10 

 1 : 250 - 

 1 : 375 

 : 500 

 : 750 

 : 1000 

 : 1125 

 : 2500 

 : 3750 

 : 4500 

 : 5000 



0.0143 0/ 



0.0647 



0.245 



0.286 



0.294 



0.328 



0.397 



0.420 



0.428 



0.511 



0.520 



0.578 



1 : 250 



1 : 500 

 1 : 1000 



1 : 1500 



0.159 

 0.189 

 0.194 

 0.223 



din care se poate deduce că Fonolitul, având o solubilitate mai 

 mare de cât Biotitul ar trebui să fie mai uşor asimilat de către 

 plante. Aceasta e în contrazicere cu rezultatele obţinute de Blank, 

 căci din tabloul precedent se vede că procentul din potasa asimi- 

 lată din Biotit e mai mare de cât cel al Fonolitului {\ â^^Gy > 1 1.8). 



încercărilor făcute de Blank şi rezultatele obţinute de el, li s'ar 

 putea obiecta că nefiind făcute simultan, ci în trei perioade de ve- 

 getaţie, concluziunile trase pe baza lor ar putea să nu fie destul 

 de sigure. Nesiguranţa creşte în cazul când procentele de potasă 

 asimilată din diferitele substanţe nu diferă îndeajuns între ele, cum 

 e cazul Biotitului cu procentul maxim 14.67 şi al Fonolitului cu 

 II. 8. Diferenţele acestea ar fi putut ^i datorite altui factor fertili- 

 zant căzut în minim, cum de exemplu lumina sau apa sau chiar 

 probabil uşurinţei de pătrundere a rădăcinilor, mediul de cultură 

 fiind pentru Biotit nisip de Oder, pe când cel al Fonolitului pă- 

 mânt nisipos. 



Nici concluziunile trase de H. Fischer nu sunt scutite de critică, 

 căci el deşi a experimentat cu probe de Fonolit şi Biotit de pro- 

 venienţă cu totul deosebită de cele ale lui Blank, totuşi compară 

 rezultatele obţinute de el prin studiul dizoluţiunei în apă saturată 

 cu CO2 cu cele obţinute de Blank prin încercări de vegetaţie. 



