BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 19 



Odată cu începerea procesului de dezagreg-are (e vorba de roci 

 în genere), se separă oxidul de fier hidratat în cantitate mare. El 

 se răspândeşte şi pătrunde prin toate părţile constitutive, precum 

 şi printre feţele de separare (Absonderungsflăchen) şi spărturile 

 pietrelor. Acestea apar din cauza aceasta colorate în roşu brun. 

 Biotitul îşi păstrează însă forma sub care se prezintă^ devine mai 

 mult sau mai puţin complect albit şi se aseamănă cu Muscovitul 

 sau cu Talcul. El pierde în acelaş timp strălucirea sa metalică, 

 flexibilitatea elastică după faţa de clivaj, şi plecând dela formula 

 normală a Lepidomelanului, precesul de dezagregare se poate re- 

 prezenta după Rosenbusch (Elemente der Gesteinslehre p. 466), 

 schematic în modul următor : 



III 

 f H,KAlFe,SioO,J 



f H.FeoSioOo \ _ 



1 HFe,A\siO, )+3FeC03+sS,0,+K,C03+.0. 



din care se poate vedea uşor cum Biotitul cedează Potasa. 



După F. Zirkel, la transformarea Biotitului e vorba, pedeoparte 

 numai de o simplă alb're, care pare că se reazemă mai ales pe o 

 spălare a conţinutului în fier, iar pedealta pe naşterea de Chlo- 

 rit şi a substanţelor care-1 însoţesc. Totuşi nu trebuie să se con- 

 funde o astfel de albire secundară a Biotitului cu Muscovitul. 



Sauer se pronunţă la fel asupra dezagregării Biotitului. 



Dezagregarea Biotitului a fost mai deaproape cercetată de că- 

 tre jE. Zchimmer. El ajunge la rezultatul că transformarea micelor 

 fero-magneziene nu poate produce niciodată producte, care să fie 

 identice cu micele potasice. Inălbirea s'ar datora mai mult eşirii 

 din combinaţiune a oxidului feros. Acesta s'ar pierde împreună cu 

 potasiul şi ar fi înlocuiţi cu hidrogen ; oxidul feros ar ieşi din com- 

 binaţiune la începutul procesului de dezagregare, iar potasiul către 

 sfârşit. Mână în mână cu acest fenomen, apare o scădere a greu- 

 tăţii specifice, dispar fenomenele de absorbţie şi pleochroism şi 

 apare o creştere a unghiului axelor şi o descreştere a indicelui de 

 refracţie, pe lângă care se mai poate întâmpla să se nască pe 

 lângă mice de al doika fel şi oarecare altele de primul fel (cu o 

 axă şi două). 



