U " BULETiNUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINp 



Din tabloul precedent vedem câ numerele, care ne repre- 

 zintă plusul de substanţă uscată obţinută cu Ortoclazul şi 

 Muscovitul, sunt mai mici decât produsul ce-1 obţinem când 

 multiplicăm cu 4 eroarea probabilă a rezultatelor obţinute fără 

 îngrăşămînt potasic, adică mai mic decât 4X2.75 = 11. Conform 

 teoriei probabilităţilor, acest plus putând fi obţinut chiar fără 

 îng-răşămîntul dat, putem conchide că efectul Ortoclasului şi al 

 Muscovitului, în ce priveşte substanţa uscată, e nul. Plusul obţinut 

 cu Fonolitul, Biotitul şi Sulfatuldepotasiu, fiind mai mare decât fac- 

 torul ce ne da limita maximă a erorilor probabile, pentru aceste 

 substanţe putem trage concluziunea că efectul a fost apreciabil şi 

 aproape egal pentru Fonolit şi Biotit, pe când cel al Sulfatului 

 de potasiu a fost aproximativ de două ori mai mare decât al aces- 

 tor din urmă două minerale. Dacă studiem puţin mai detaliat, ve- 

 dem că dozele mijlocii de Biotit şi Fonolit, ale celui d'intâiu mai 

 ales, au avut efect mai slab chiar decât doza minimă corespunză- 

 toare aceluiaş mineral. Acest fapt ne-ar putea face să credem 

 că Biotitul şi Fonolitul în doze mai mari ar putea fi otrăvitor 

 pentru plante. In contra acestei ipoteze vorbesc dozele maxime de 

 80 gr. cu cari s'a obţinut un plus mai mare decât al dozei minime. 

 Judecând şi după eroarea probabilă a plusului obţinut cu dozele 

 mijlocii, vedem că nu e exclusă posibilitatea de a obţine şi cu 

 acestea o creştere a substanţei uscate, a cărei valoare să fie cu- 

 prinsă între valorile corespunzătoare dozelor minime şi maxime. 

 Prima ipoteză făcută, pentru a explica scăderea aceasta nenaturală 

 a recoltei, fiind exclusă pentru motivul de mai sus, nu ne rămâne 

 altă explicaţie decât că această micşorare în producţiune s'ar da- 

 tori unor schimbări în proprietăţile fizice ale hisipului de Oder, 

 (capacitatea de apă mai ales) provocate fie în timpul umplerei 

 ghiveciurilor cu substanţele fertilizate, fie în decursul operaţiunilor 

 ulterioare. 



Pentru cercetarea utilizării potasei avem nevoie de un nou tablou, 

 care pe lângă cantitatea totală de potasă din recoltă să mai 

 coprindâ şi cantitatea de potasă corespunzătoare fiecărei doze din 

 mineralul respectiv^ precum şi procentul de potasă utilizată. Din 

 inspecţiunea acestui tablou, putem vedea că cantitatea de potasă 



