BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 237 



Sau, d-le ministru şi d-lor colegi, această emancipare economică 

 nu poate să aibă loc, dacă în substratul său nu se află muncind 

 serios şi cu pricepere o pleiadă întreagă de oameni de ştiinţă, 

 cari să muncească în toate direcţiunile. 



Iată de ce, d-le ministru, noi cei dela facultatea de ştiinţe am 

 cerut de mult ca alături cu studiile ştiinţei teoretice şi experimen- 

 tale să avem cât mai curând înfăptuită organizarea studiului apli- 

 caţiunilor ştiinţifice, fără care industriile nu vor fi posibile. 



Iată de ce, d-lor colegi, am făcut de atâtea ori apel la d-voastre 

 cari sunteţi forţele vii ale îndrumării noastre ştiinţifice, ca, neţinând 

 seamă de greutatea momentului şi de marile lipse de cari ne 

 isbim în laboratoriile noastre, să căutăm totuş a face imposibilul 

 pentru ca munca noastră să fie cât mai rodnică şi utilă în ţară şi 

 cât mai luminoasă în străinătate. 



Aş fi încheiat cu aceste cuvinte dacă nu am fi cu toţii sguduiţi 

 de marea dramă mondială care se desfăşură aşa de aproape de 

 noi şi în preajma atâtor interese sfinte şi vitale ale neamului nostru. 



O fac aceasta cu atât mai mult cu cât am primit cu toţii, şi prin 

 urmare şi societatea noastră de ştiinţe, manifestul profesorilor 

 germani, printre cari se află atâtea nume pentru cari avem numai 

 respect. şi o aleasă consideraţiune. 



Cu câtă durere sufletească am cetit acest manifest, în care 

 oameni de o aşa mare valoare au putut fi orbiţi ei, cari totdeauna 

 au cultivat adevărul până a nega existenţa unor fapte, pe cât de 

 precise, pe atât de monstruoase. 



Noi nu suntem din acei cari ne închinăm răsboiului, şi cată a fi 

 mândri că atunci chiar când l-am făcut, în 1877 şi 191 3, l-am făcut 

 cu o desăvârşită omenie faţă cu prizonierii şi faţă ca populaţiunea 

 regiunilor cucerite. 



Mai mult decât atât, nu înţelegem răsboiul decât pentru apă- 

 rarea contra tiraniei de orice natură, şi găsim că părintele Lacor- 

 daire a avut deplină dreptate când a. scris următoarele : 



»La guerre est l'acte par lequel un peuple rasiste a l'injustice 

 au prix de son sang. Partout ou ii y a injustice, ii y a cause l<^gi- 

 time de guerre — jusqu'â satisfaction. 



"La guerre est donc, apres la religion, le premier des offices 

 humains. L'une enseigne le droit, Tautre le defend. L'un est la pa- 



2 



