14 - I. Em. Mencl: 



sprochenen dendritisch vorzweigten Züge her, welche sich durch die 

 Masse der Fasern verbreiten. Danach haben diese Zellen vielleicht 

 die Bedeutung von Gliazellen." Jinak ale neudává Schmidt žádných 

 dokladů pro toto své mínění. 



O vzniku medianních buněk nedo vídáme se v celé jinak dosti 

 bohaté littérature zcela ničeho. Pouze u Bürgera (1894) nalézám na 

 tab. XXVI. íig. 8. vyobrazení nervové pásky na středním stupni vý- 

 voje. Centrálně uloženou massu „punktsubstance" obklopují tu se 

 všech stran jádra, jež dávají vznik pozdějším buňkám gangliovým 

 (neurobí asty). Na ventralní straně uprostřed nad spodní vrstvou ne- 

 uroblastů vidíme veliké jádro jasnějšího obsahu než jádi-a ostatní. 

 Jedná se tu zjevně, jak ihned uvidíme, o předcliůdce medianních 

 buněk. V textu ovšem nenalézáme nijaké zmínky o této věci — 

 práce sama o nervové soustavě nepoj ednává. 



V našem případě není třeba přihlížeti k otázce, jakým způsobem 

 vzniká v nejrannějších stadiích nervová soustava vůbec — tedy k vě- 

 cem, o nichž pojednávali různí autoři, jako Bergh, 'Whitjiaí;, Apáthy, 

 NusBAUM, Bristol a jiní, a o nichž vznikl — hlavně vinou Bbrghovou 

 na jedné a Apáthyho na druhé straně — dosti urputný spor. 



Ku zjištění původu nejen medianních buněk, ale i jiných po- 

 měrů strukturelních; postačí vyjíti ze stadia, kde obdobně jako 

 u obratlovců skládá se nervová soustava jen z velikého množství 

 jader zdánlivě nebo skutečně bez jakékoliv differencované proto plasmy. 

 Jádra ta nejeví ani nejmenšího rozdílu co do struktury ba ani ne co 

 do velikosti. Kdežto však u obratlových v takovýchto stadiích, ba 

 i ve stadiích daleko pozdějších, kde už je vyvinuta v dosti vysoké 

 míře šedá hmota, nalézáme veliké množství mitotických figur, po- 

 ukazujících na velmi čilé zmnožování těchto indififerentních, dle účelu 

 svého na neuroblasty a spongioblasty rozlišovaných jader — zde, 

 u Clepsiny nejméně, dělení jader úplně ustává, když se mají díti další 

 pochody differenciační. 



Tento klid trvá dosti dlouho — zdá se tak dle okolnosti, že 

 u třech partií embryonů, fixovaných vždy po 24 hodinách,*) nenalezl 

 jsem ani jediné mitosy; po této fasi však nastává první krok k další 

 diíferenciaci. 



■*) Mimo to dlužno podotknouti, že fixovány byly každých 24 hodin embrya 

 od několika Clepsin najednou, takže nebyla všechna na stejném stupni vývoje. 



