o histogenesi Leydigovy „punktsubstance" u Clepsiny. X9 



Vývoj a stavba connectivových buněk. 



Jak při sledování vývoje mediannícli neurogliových buněk, tak 

 i zde dlužno vyjíti z úplně indifferentního stadia vývoje nervové pásky, 

 kde je tedy representována pásmem obsahujícím pouhá nedifferenco • 

 váná jádra. Zmínil jsem se výše, že jádra medianních buněk dříve se 

 objevují než jádra patřící k pozdějším buňkám connectivovým. Jejich 

 stopa dá se stanoviti ovšem až teprve tehdy, kdy můžeme s určitostí 

 nalézti polohu příštích connectivû — a to děje se tehdy, kdy už 

 „punktsubstance", třeba v míře jen nepatrné, je přítomna. V oněch 

 místech, kde vznikají příští connectivy, vidíme neuroblasty stále mi- 

 zeti, ježto vzrůstem jsou zatlačovány s těchto míst na obě strany do 

 ganglií. V mladých stadiích sem spadajících nalézáme už dvě jádra 

 v charakteristické fixní poloze nad nečetnými neuroblasty, od nichž 

 se liší bohatostí chromatinu a tím i temnějším zbarvením (fig. 15., 

 16., 18.). Ostřejším a ostřejším odčlenováním jednotlivých ganglií do- 

 stávají se přirozeně tyto útvary mezi ganglia, na své definitivní místo : 

 do connectivů. Sledujeme-li sérii podélnou, vidíme taková jádra do 

 mladé, mezi gangliemi se nalézající „punktsubstance" vysunutá, ale 

 nenalézáme zprvu nic, co by svědčilo o přítomnosti nějaké charakte- 

 ristické protoplasmy (fig. 17.). Jádra jsou na takových sériích dvě — 

 nikdy na tomtéž řezu obě — což odpovídá úplně topografickým vzta- 

 hům těchto útvarů, jak se jeví na sériích příčných. 



Ve stadiích pokročilejších, kde se intervally mezi jednotlivými 

 ganglii prodloužily a daly tak vznik skutečným již connectivům, shle- 

 dávái^e se na karmínových praeparatech na příčných průřezech prochá- 

 zejících středem connectivových jader s poměry velmi zajímavými. 

 Střed celého průřezu zaujímá jádro connectivové buüky, od něhož radi- 

 arně, často velmi zřetelně, probíhají četné tečkovité průřezy výběžků 

 gangliových buněk (neurofibrill). Jednotlivé jejich řady seskupují se 

 ve větší komplexy a mezi těmito jednotlivými komplexy shledáváme 

 světlé širší radiarní pruhy. V těchto pruzích differencuje se patrně 

 neznatelná dosud protoplasma connectivových buněk. (Fig. 19.) Prů- 

 řezy takové jsou tu dva vedle sebe (= dva connectivy), obalené vazi- 

 vovou pochvou, neurilemem, a spojené vazivovým pruhem. Nad oběma 

 connectivy je veliká céva břišní, jednou úplně bezjaderná (fig. 19.), 

 jindy četná jádra na tomže řezu vykazující (fig. 8.). V těchto stadiích 

 již shledáváme pod zmíněnou spojkou vazivovou svazeček jemných, 

 příčně proříznutých fibrill — Faivre-ův medianní nerv. Že ale již 

 v těchto stadiích nejedná se o pouhé neurofibrilly v connectivech, 



