20 I- Em- Mencl: 



tomu zdá se nasvědčovati průřez téhož stadia po Heidenhainové mé- 

 thode. (Fig. 20.) V tom případě jsou všechny poměry zcela shodné, 

 jenom ony proříznuté fibrilly jsou dvojího druhu: jedny se odbarvily, 

 a jsou tedy šedé, druhé podržely barvu a jsou úplné černé. Ovšem, 

 že není zcela vyloučeno, že se tu muže také jednati o různé chování 

 k barvě se strany elementů totožných. (Na příslušné figuře kresleny 

 jen průřezy connectivů.) 



Struktura dospělé buňky je velmi zajímavá. Protoplasma její na 

 praeparatech Delafieldovým haeraatoxylinem a oranží G zbarvených, 

 stejně jako protoplasma medianních buněk, jak dříve vytčeno, je úplně 

 fialová a nejeví tedy pražádnou affinitu k oranži. Z toho vyplývá jed- 

 nak naprostá shoda s medianními buňkami a rozdíl od gangliových 

 buněk skutečných na jedné straně, na druhé straně dá se z toho vy- 

 tušiti zvláštní funkce těchto útvarů. Na příčném průřezu dostaneme 

 protoplasmu seskupenu úzkým pruhem kol jádra connectivové buňky ; 

 protoplasma je ale pravidelně jedním nebo více směry poloostrovovitě 

 protažena. Výběžky tyto i vlastní perinuclearuí plasma jsou posázeny 

 kuželovitými výběžky, z nichž vybíhají na všechny strany, z každého 

 výběžku jedno, tuhá, slabě jen zohybaná nebo zcela rovná, nevarikosni 

 vlákna, která se upínají pomocí maličkých kuželíčků na bláuu neuri- 

 lemu. (Fig. 21.) Tím dostává celek zjev pavoukovitý, ještě nápadnější 

 na řezech vedených těsně za jádrem, tedy poněkud excentrických. 

 (Fig. 22.) Na takových ještě zřejméji vyniká temnější zabarvení proto- 

 plasray v okolí zmíněných výběžků, svědčící o pevnější a hustší kon- 

 sistenci periferní protoplasmy. Výběžky těchto buněk neprobíhají 

 k periferii connectivů, totiž k neurilemu jen v jedné rovině, nýbrž 

 radiaruě všemi směry, tedy kolmo na průběh neurofibrill v connecti- 

 vech, šikmo naň, a dokonce i souhlasně s nimi, tedy zcela podle dlouhé 

 osy connectivů. O tom svědčí poněkud excentrický horizontální řez 

 oběma connectivy vedený na fig. 23., kde výběžky obou buněk con- 

 nectivových haematoxylinem želežitým zčernalé na všechny strany smě- 

 řují. V těch případech, kde nezdařila se takováto tinkce, shledáme 

 buňky protažené ve dlouhé ose connectivů (na horiz. řezech) — tedy 

 tak, jak to již dřívější autoři (s nimi též Hermann) popisovali. (Fig. 

 24.) Také příčné průřezy connectivovýrai buňkami, kde podařilo se 

 zčernání výběžků jejich pomocí železitého haematoxylinu Heidenhai- 

 nova, dosvědčují, že výběžky ty jsou tuhé, jednoduché, nevarikosni 

 fibrilly, zdánlivě od blány jaderné vybíhající a na neurilera se připínající. 



Jenom zřídka se fibrilly tyto dělí, a tu jedná se asi spíše o dě- 

 lení výběžků plasmatických fibrilly provázejících, kde se dvě fibrilly 



