26 I- Em. Mencl: 



věcná pozorování a že se v základních bodech mezi sebou úplně 

 shodovali. Jestli názory jejich dnes, aspoň pro náš objekt, přijati nelze, 

 to dlužno přičísti hlavně nedostatečným methodám. kterých jim bylo 

 užívati. Nepřihlížeje aui k specifickým methodám na nervy, je to 

 hlavně zavedení Heidenhainovy methody, jež způsobilo úplný převrat 

 a vytříbení názorů v celé řadě věcí a založilo vědu nejmodernější. 

 Vedle tinkce ovšem je to také fixace, jež hraje roli nemalou — a 

 v našem případě roli hlavní. 



Fixujeme-li mladé i dospělé exempláře Clepsiuy pomocí kysel. 

 chromové nebo její smíšeniny s octovou, tak jak starší autoři to či- 

 nili, obdržíme zvláštní útvary, vyobrazené na fig. 34., 55. Na prvním 

 vyobrazení vidíme řez skrze connectivy. V hořejším connectivu leží 

 jádro connectivové neurogliové buňky s dlouhým výběžkem. Kolem 

 buňky zříme distinktní síť fibrill, jež se co pravá síť jeví i při zvět- 

 šeních nejsilnějších. Ještě krásněji jeví se síťoví toto na příčných 

 průřezech (fig. 35.). Jinými methodami síť tuto tak distiuktné neob- 

 držíme. — Jsem přesvědčen, že všichni autoři, kteří sít takovou po- 

 pisovali, skutečně ji ve svých praeparatech měli — a že síť ta měla 

 touž podobu i vznik jako moje právě popsaná a působením kyseliny 

 chromové vyvolaná. 



Menší počet je autorů, kteří viděli vlákna se proplétající 

 v „punktsubstanci". Hubrrcht (1880) popisuje ve svém díle o Ne- 

 mertinech „Faserkern" v mozku nebo „centrale Fasersubstanz", kde 

 nechává mizeti výběžky gangliových buněk často ve svazcích probí- 

 hající. Stavbu celku zove „spongiosní". 



Dle Lenhosséka, jenž přijímá tak vlastně názory Retziusovy a 

 jiných, proplétají se „Nebenfortsätze" buněk gangliových a tvoří tak 

 Leydigovu „centrale Punktsubstanz", totožnou s Hallerovou „cen- 

 trales Nervennetz", „Deudritenzone" jiných autorů atd. 



Vývojově nikdo nezkoumal vznik „Punktsubstance". Jedině 

 Vejdoyský (1888 — 92) podvolil se této práci a dává vznikati punkt- 

 substanci z quadrilly jader, jich rozplynutím a uvolněním jejich sí- 

 tiva; poměry tyto stanovil pro Oligochaety, specielně pro druh À1- 

 lolobophora putris. Zprávy ty dosud nebyly nikým kontrolovány a 

 čekají bližšího osvětlení, eventuelně doplnění. 



Jak z dosud zde podaných popisů nutně na jevo vychází, neni 

 „punktsubstance^^ Leydigova a jiných jedinou hmotou, nýhrž souhrnem 

 hmot dvou, jedné neurogliové a druhé nervové. Je to tedy něco podob- 

 ného^ ba aé na jisté odchylky vyplývající z vyššího stupně organisace 



