2 IX. František Köhler: 



poněvadž na dobu kyvu béhem pozorování má vliv řada činitelů, více 

 neb méně proménlivých. Tyto činitele při každém pozorování nutno 

 určitij vliv jejich eliminovati a pozorované výsledky pak příslušně 

 opraviti. Proto redukuje se doba kyvu na nekonečné malý oblouk, 

 převádí se dále na nultý stupeň teploty, na vzduchoprázdny pro- 

 stor atd. 



V poslední dobé vysloveny byly několikrát domněnky, že snad 

 magnetismus zemský má rovněž vliv na dobu kyvu. V tom případě 

 bylo by ovšem nutno i tento dosud zanedbávaný vliv určiti a výsledky 

 pozorování i v tomto směru příslušně opraviti. 



Již Bessel ve svém spise „Untersuchungen über die Länge des 

 einfachen Sekundenpendels ^) upozorňuje na pravděpodobnost vlivu 

 zemského magnetismu na dobu kyvu mosazného kyvadla. V poznámce 

 uvedeného spisu v novém vydání „Ostwalds Klassiker der exakten 

 Wissenschaften" ^) H. Bruhns znova opakuje tuto domněnku a vyzývá 

 ke konání pokusů v tomto směru. Podobně Helmert^) při svých 

 studiích o převratném kyvadle obával se vlivu zemského magnetismu 

 na dobu kyvu kyvadla a dal proto konati předběžné pokusy v tomto 

 směru. Ukázalo se však, že tento vliv na délku matematického vteři- 

 nového kyvadla jest bezvýznamným a že působí pouze na útlum 

 kyvu. 



Aby se vyšetřilo, do jaké míry tyto domněnky jsou správnými, 

 studoval profesor Haasemaîîîî na geodetickém ústavu v Postupími na 

 popud ředitele téhož ústavu profesora Helmerta vliv zemského magne- 

 tismu na dobu kyvu pulvteřinového kyvadla Sterneckova. Výsledky 

 pozorování, při nichž jsem byl profesoru Haasemannovi jako spolu- 

 pracovník nápomocen, uveřejněny jsou v publikaci král. pruského 

 geodetického ústavu v Postupími."*) 



Z pokusů Haasemauuových vychází na jevo, že vliv změny zem- 

 ského magnetismu na dobu kyvu kyvadel Sterneckových jest nepatrný 



*) Abhandlungen der matematischon Klasse der Königlichen Akademie der 

 Wissenschaften zu Berlin 1826, str. 99. 



^) Leipzig 1889, čís. 7. 



^) F. R. Helmekt: Beiträge zur Theorie des Reversionspendels. Potsdam 

 1898, Str. 56. 



*) Veröffentlichung des königl. Preussischen Geodätischen Institutes, Nr. 22. 

 1905, Str. 138—140. 



L. Haasemann: Bestimmung der Intensität der Schwerkraft auf 66 Stationen 

 im Harze und seiner weiteren Umgebung. 



