26 IX. František Köhler: 



kde ß jest empiricky při stoupající a klesající teplotě určená konstanta 

 v jednotkách sedmého desetinného místa vteřiny, r jest rychlost 

 změny teploty béhem jedné hodiny. 



První konstantu a nazýváme statickou^ druhou ß dynamickou 

 konstantou. 



Pro naše pokusná kyvadla jest statická tepelná konstanta 



kyvadla as. ö a = — {47J2'±_0,17^).10-\ 



čís. 88 (i = — (46,07'±0,20'). 10-\ 



čís. 79 a=z — ( S,7P±0,20'^). 10~\ 



„ F^ a — — {45,30' ± 0,42' ). 10-\ 



Pro jednotlivá kyvadla vypočteny pro různé teploty tabulky, 

 dle nichž byly prováděny veškeré výpočty. 



Konstanty dynamické nebylo pro naše měření třeba, ^eboC te- 

 plota měnila se po čas měření jen nepatrně. 



3. Redukce na vzduchoprázdny prostor. 



Vzduch klade kývajícímu kyvadlu odpor závislý na jeho hustotě. 

 Kyvadlo, jako každé jiné těleso, ztrácí na své váze tolik, kolik váží 

 množství jím vytlačeného vzduchu. Kyvadlo koná dále práci vypuzujíc 

 z místa, které kýváním hledí zaujmouti, částice vzdušné, dále mění 

 svůj moment setrvačnosti tím, že částice vzdušné Ipějí na kyvadle a 

 trou se o částice volné. Tyto účinky jsou tak složité, že vliv jich na 

 dobu kyvu kyvadla dá se i teoreticky velmi těžko správně určiti. 



Nazveme-li M hmotu kyvadla, M' hmotu vytlačeného vzduchu, 



M' 

 jest zrychlení úměrno hmotám r^, z čehož vychází oprava pro 



dobu kyvu — -^rr- přímo úměrná tlaku vzduchu. 



Bessel^^) odvodil na základě tohoto redukční vzorec: 



-í^(^+^). (25) 



*9) Transsaction A. 119. 1829, str. 207—238. 

 F. Bailt: On the correction of a pendulum for the réduction to a va- 

 cunm. Phii. Traps. A. 122. 1832, str. 400—492, 



