2 X. E. Mencl: 



nosti jádra a k způsobům jeho deleoí, poskytly mi studia konaná po- 

 mocí vitálního barvení na celé řadě a mnohých stadiích vývojových 

 u bakterií vyskytujících se ve vodě pražského vodovodu a ve Vltavě 

 vůbec, uveřejněná rok nato (1905) v „Centralblatt f. Bakteriologie"; 

 jinak se mi, jak dříve jsem sdělil, podařilo, méně jasně ovšem, pozo- 

 rovati jádra i u jiných druhů bakteriových, jako u Bacillus megathe- 

 rium, Bacterium typhi, Spirillum rubrum, Bacillus subtilis, Bacterium 

 coli foetiduni, Diphthaeriae ; později zcela zřejmá jádra zjistil jsem 

 v bakteriích sekretu conjunktivalního při zánětu, a před nedávnou 

 dobou zas při podobné příležitosti. Leč to vše nestačilo ještě dogmatikům 

 školy FiscHEa-MiGULA, kteří za každou cenu chtějí stále udržeti názor, 

 že bakterie jsou primitivní organismy, povahy moner, a jaksi výcho- 

 (iiště vývoje organismů vyšších. Že je to názor zcela falešný a ne- 

 udržitelný, to je dnes zcela zřejmo ; nasvědčujeC tomu mimo méně 

 jisté nálezy jader se strany Nakanishiho, Sjöbringa, Feinberga a j., 

 také v míře nemalé složitost vývojového cyklu bakterií, jak Zopf už 

 tušil, v bohužel nepovšímnuté veliké práci Billet (Contribution 

 à l'étude de la morphologie et du développement des Bactériacées. 

 Bullet, scientif. de la France 1890) dokázal a já během zmíněných 

 studií na vodních bakteriích, jež zůstaly ale neukončeny, v mnohých 

 bodech potvrditi mohl.*) 



Při příležitosti těchto studií jsem poznal, že jádro bakterií není 

 homogenním útvarem, nýbrž že stejné jako jádra ostatních organismů 

 a pletivná skládají se z blány jaderné, jež obsahuje jistý počet nukle- 

 olů v klidu anebo v předchozích stadiích dělení pravidelně dva ve- 

 liké chromosomy. Jednalo se tedy o to, zda i jiné bakterie budou 

 podobnou strukturu jadernou vykazovati, a tu ukázalo se jako dříve 

 už Bacterium gammari objektem pro svoji dostatečnou velikost velmi 

 vhodným. Výsledky obnovených pozorování, které ukázaly úplnou 

 shodu ve stavbě toho symbionta (parasita?) s volně žijícími vodními 

 druhy, uveřejňuji současně obšírněji na jiném místě (Centralblatt 

 f. Bakteriol.) a na tomto místě dovolím si sděliti jen hlavní výsledky. 



Protože pak věc falešně pojímající námitky Jahnovy také u nás, 

 jak je přirozené, našly ohlasu, budiž mi dovoleno také o této věci 

 se zmíniti. 



* Nedávno Růžička činil si nároky na prioritu v těclito věcech. Nepřihlížeje 

 k tomu, že práce moje jedná o jádře bakterií a jeho dělení pozorovaném pomocí 

 mé vlastni nové methody, zůstávají námitky jeho pro neslýchanou formu vším 

 jiným jen ne vědeckou polemikou, a nelze o nich z těchto důvodů, jakož i potud, 

 pokud nebudou předneseny na kompetentních místech, diskutovati. 



