4 X. E. Mencl: 



Vejdovský popsal svého času (1900) dle praeparátů barvených 

 karminem a bleu de Lyon jádra u Bakteria gammari co vesmés stejné 

 homogenní koule cbromatinovou hmotou přeplněné. Později (1904) 

 pozoroval na tomtéž objektu barveném Heidenhainským haemato- 

 xylinem železitým úzké pruhy chromatické hmoty, šikmo na dlouhou 

 osu buňky, anebo i kolmo na ni postavené. Nad tímto pruhem ja- 

 kožto basí uloženy byly kuželíčky šedě zbarvené hmoty s temnějšími 

 vrcholy. Zda v těchto vrcholcích nalézají se zrnéčka, bylo pravděpo- 

 dobným, ale Ykjuovský kriticky poznamenává, že je možno, že také 

 shuštěné hmoty v této špičce mohly by klamně představovati zrnéčka 

 ve skutečnosti třeba nepřítomná. Vejdovský prohlašuje tato stadia za 

 klidná vřeténka v stadii „aequatoriální desky" — asi tak, jako se 

 vyskytují klidná vřeténka toho druhu u mořského bičíkovce Noctiluca 



(DoFLEIX). 



Naproti tomu já pozoroval u vodních bakterií, že jádro, které 

 v klidu chová několik nukleolu obalených jadernou blanou zcela pa- 

 trnou, když se chystá k dělení, nevytvoří vždycky velikou desku 

 aequatoriální, nýbrž že se chromatická hmota obyčejně sbalí ve dva 

 veliké chromosomy, které zaujmou aequator jádra. A tu pojal jsem 

 úmysl věc hledati také üßacteria gammari, ježto se mi zdálo, že prae- 

 paráty byly poněkud přebarveny. Domněnka ta se ukázala správnou. 



Struktura plasmy v bakteriích našich je táž, jak už dříve ji 

 popsal Vejdovský. Jenom tolik možno doplniti, že při dostatečném 

 oddifferencování objevila se centrální plasma i v případech, kde pří- 

 tomny jsou dvě veliké vakuoly postranní, ve struktuře alveolarní — 

 a to platí také nezřídka i o plasmě polární. 



Struktury jádra v rozmanitých svých modifikacích ukazuje při- 

 ložená illustrace textová 



Ve stadiu klidu leží uprostřed tyčinky, obklopeno jsouc cen- 

 trální protoplasmou jádro sestávající z ostře konturované kruhové 

 blány jaderní, jež uzavírá světlý hyaliuní obsah. Vedle toho přítomna 

 je uvnitř blány chromatická hmota v podobě dvou, tří i více nukle- 

 olu, obyčejně nestejně velikých. • Nukleoly přiléhají ku vnitřní straně 

 blány. 



Jindy zříme, že jádro obsahuje dvě stejné koule velikostí i ty 

 největší nukleoly předstihující. Koule ty nejsou nic jiného, než v chromo- 

 somy sbalená hmota chromatická. Vedle těchto dvou kulí zříme na 

 bláně jaderp.é, ale vždy jen na vnitřní straně její, tedy uvnitř jádra 

 maličké zrnéčko, íišící se svojí tinkcí, hlavně svojí růzností v lomu 

 světla docela od chromatinu. Z dalšího vyplývá zřejmě tolik, že 



