o dvojčatech některých turbellarií sladkovodních. 5 



Četnými žlázami skořápečnými. Samčí ústrojí skládá se z pářícího 

 ústrojí v podobě malého háčku ohnutého (0-04— 0"05 mm), jenž 

 upevněn jest na svalnatém vývodu, po straně jícnu a souvisejícím 

 úzkým kanálkem se sběrnou, kteráž leží níže na okraji střevní části. 

 Váčky varlatové v značném počtu nalézají se po straně téla od otvoru 

 samičího počínaje až na konec střevní části. 



Samooplození provádí se u dozrávajících buněk vaječných tím 

 způsobem, že zvíře přehne svou přední polovici těla tak virtuosně 

 na místo, kde jest třeba spennatozoidu a to podkožní injekcí přímo 

 do okolí buněk, že tyto mohou rychle uzráti a do kokonu býti uloženy 

 Děje se tak najednou ode dvou až do šesti buněk, tak že po vy- 

 tvoření vnitřních žloutkových téh'sek z otvoru samičího bývají také 

 současně vytlačeny. Na tvoření obalu zúčastní se kromě všech zmí- 

 něných žláz skořápečných i četné hlenné žlázy pokožkové, neboť 

 individuum tvořící kokon prohne se tak, že vytvoří kulovitou dutinu, 

 jež odpovídá pozdějšímu tvaru jeho. Velikost kokonů jest různá dle 

 toho, kolik buněk vaječných se svým žloutkovým obsahem se tu 

 zúčastňuje — totiž v průměru 0*6 — 0"3 mm. Za dobu od 2. ledna 1906 

 do 3. března, tedy za dva měsíce sneslo výše uvedené individuum 

 čtrnácte kokonu, z nichž průměrně vylezlo na čtyřicet mláďat a to 

 v době dvou až čtyř týdnů. 



Ovšem že všechna mláďata, jež se postupem doby líhla nebyla 

 stejně silná; pouze z prvního největšího kokonu vylezlo as za čtyři 

 týdny 6 mláďat, jež se udržela všechna a dosáhla pohlavní dospělosti 

 za dva měsíce, tak že sama pak kladla znovu vajíčka. Z druhého 

 kokonu vylezla pak za tři neděle (1. února 1906) dvě mláďata a pak 

 zvláštní individuum, jež mělo na předu dvě zřetelné hlavy téže podoby 

 jako původní druh mívá a rovněž i vzadu oddělené části, tak že 

 připomělo mně hned tvar již popsaný u druhu Macrostoma hystrix. 

 Čím později se líhla mláďata, tím byla nejen menší, ale i slabší, tak 

 že jen skrovně se pohybovala a netknula se rozřezaných žížalic, 

 kdežto starší individua hltavě se na ně vrhala. Z uvedeného počtu 

 bylo tak zachováno celkem as 12 exemplárů, jichž růst mohl býti 

 sledován, kdežto ostatní asi vrozenou slabostí zahynula. 



Rozměry výše popsaného dvojitého individua nelišily se rovněž 

 od jiných mláďat v délce 1-25 mm; šířka pak předních i zadních 

 rozdělených obnášela jen 01, v srostlé části až 2 mm. Jako dospělí 

 jedinci bývají tak i toto dvojče bylo slepé, ač vykonávalo přední 

 částí úsilné pohyby na obě strany a proti světlu velice citlivě se 

 chovalo. Na rozdíl od uvedeného dvojčete u Macrostoma hystrix bylo 



