6 



XIII. Emil Sekera: 



poslednější od ProrJi, haïtiens opatřeno jen jedním jícnem, jenž byl 

 umístěn mezi rozeklaným předkem, kde vedl do ústního otvoru a 

 tudy byl i při ssání vychlipován. Vlastní dutina zažívací zpočátku 

 byla v nejširší části, kde bylo znáti ještě prvotní zásobu žloutkovou, 

 z níž zvíře nějaký čas trávilo, dokud nehybně ve rmutu odpočívalo. 

 Taktéž v zadních oddělených částech bylo znáti v každé proužek 

 tmavější, jako část budoucí střevní dutiny, (obr. 5.) Při pohybu samo- 

 volném když bylo dvojče dáno na světlo, hledělo se rychle vzdáliti 



Obr. 5. 



Obr. 6, 



a tu obě rozdvojené části proti sobě se naklonivše posunovaly střední 

 část, kdežto zadní mnohdy i do výše byla obrácena. (Obr. 8.) Na 

 okraji rozdvojeného zadečku bylo znamenati hojné žlázy slizne v téže 

 podobě i uspořádání jako u jiných volně žijících individuí. 



Když pak do misky skleněné, kde tato celá rodina Prorhyncha 

 6ař#. byla chována, dány byly nové kousky žížaíic, bylo pozorováno 

 hned v prvém týdnu, že se dvojče moje taktéž připojilo k jiným 

 mláďatům a vychlípeným z pochvy a otvoru ústního jícnem ssálo krev. 

 Postavilo se při tom téměř kolmo, tak že rozdělené přední části 

 spočívaly vespod a zažívací střední čásC i zadní obě poloviny čněly 



