10 XIII. Emil Sekera î 



Naše pozorování v plné míře osvětluje „iiorraální" tvoření dvojčat 

 u bilaterií a potvrzuje výklad Vejdovského, ano sledování vývoje 

 u Macrostoma hystrix ukazuje i na vlastní příčinu vzniku dvojčat. 

 Z malého vajíčka vylíhlo se jednotné normální individuum, z vajíčka 

 velkého, (viz výše) povstalo dvojče. I jest na jevu, že toto velké 

 vajíčko obsahovalo jistě dvakrát tolik tvořivé hmoty, jako vajíčko 

 malé. A jde dále na jevo, že nastalo zde rýhování dvojité, při čemž 

 entodermové buňky obou polovin vedly k utvoření jednotného žaludku 

 střevního, kdežto z plasmy tvořivé vznikla normální těla obou polovin, 

 při čemž se zajisté samostatně tvořily jícny, zauzliny nervové a 

 smyslové orgány atd. Stejným způsobem lze vysvětliti i původ dvojčete 

 druhu Prorhynchus halticus^ jakž k tomu ukazuje organisace tělesná 

 vůči mohutnému žaludku střevnímu. Pouze jediný jícen jest odchylkou 

 vůči dvojčeti Macrostomy, kterýžto jen vyložen musí býti bud pozděj- 

 ším základem tohoto orgánu, anebo jistými korrelacemi, které by se 

 daly zjistiti pouze přesným pozorováním celkového vývoje dvojčete. 



Na každý způsob jsou pozorované mnou případy dvojčat u tur- 

 bellarií významným příspěvkem k teratologii. 



Ku konci jest mně vzpomenouti s díky vzácné ochoty a rady 

 p. prof. Vejdovského, v jehož ústavu jsem mohl této otázce věnovati 

 bližší pozornost. 



Résumé des böhm. Textes 



„Über Doppelbildungen bei einigen Süsswasser- 

 turbellarien". 



Bei meinen Züchtungsversuchen mit den Eiern oder Jungen 

 unserer Süsswasser-Turbellarien — wie ich darüber im Zool. Anzeiger 

 1906 Nr. 5. eine vorläufige Mitteilung veröffentlichte — sind mir 

 zwei interessante Fälle vorgekommen, welche beweisen, dass auch 

 in dieser Wurmgruppe Doppelbildungen vorkommen. 



Der erste Fall betrifft Macrostoma hystrix^ bei welcher ich 

 zahlreiche nach der Selbstbefruchtung abgelegte Eier züchten konnte. 

 Dieselben wurden auf kleine Gegenstände z. B. Pflanzenblätter oder in 

 leere Hautpanzer oder Schalen der Krusteotiere abgelegt. So fand ich in 

 einer Bosminaschale einmal (23. Mai 1905) zwei solche Eier von denen das 

 eine 0-12 mm, das andere aber 025 mm im Diameter hatte und in der 

 Mitte mit einer feinen Rinne versehen war. (Fig. 1 .) Es war offenbar die 



