Nékolik drobností chemických. 7 



kobalt. Ku čištění využito hlavně reakce Liebigovy a vícenásobného 

 překrystalování. 



Postup při práci byl jinak týž, jaký popsal jsem společné s VI, 

 Stánkem ve Věstníku král. č. spol. nauk letošního roku ve studii 

 o kolorimetrii mědi. 

 a) Roztoky síranů. 



ViqII amoniakálný nikelnatý: 1,404 g NiSO^. 7aq rozpuštěno 

 v 10"'' vody a doplněno konc. amoniakem na 100" . 

 7iooû amoniakálný mědnatý: 0,1248 g CuSO^. 5aq rozpuštěno 

 v 10" vody, a doplněno jako předešle. 



Při vyrovnání do stejných intensit odečteno pro nikelnatý roztok 

 1 5 mm a měďnatý 8,0 mm (střed). 



Z těchto čísel plyne poměr 1: 17,3.*) 



Roztoky jiné koncentrace nešly dobře srovnávat, tak zředěnější 

 než uvedené měly odstíny příliš se různící, totéž ještě větší měrou 

 platilo pro koncentrovanější. Nikelnaté vždy měly ton violový, měd- 

 naté zelenomodrý. 



/3) Roztoky dusičnanů: 



Yio^i nikelnatý: 1,453 g Ni(N03)2. 6aq rozpuštěno v lO^*" vody 

 a doplněno amoniakem. 



Yioo^i Diědnatý: 0,1478 g CuCNOg).^. 6aq rozpuštěno jako dřív. 

 Při vyrovnání do stejné intensity pro vrstvy 15 mm roztoku 

 nikelnatého a 7 mm (střed) měďnatého vypočten poměr 1 : 19,7. 

 y) Roztoky chloridů. 



Vioii nikelnatý: 1,189 NiClo. 6aq rozpuštěno v 10" vody a do- 

 plněn do 100" amoniakem. 



Yioo'i měďnatý: 0,1353 g CuCL. 2aq rozpuštěno jako předešle. 

 Stejné intensity daly vrstvy 15 mm (Ni) a 7 mm (střed) (Cu). 

 Vypočten poměr 1 : 19,7. 



I při ß) a y) bylo nejpříhodnější srovnávání roztoků uvedené 

 koncentrace z důvodů stejných jaké při a) vytknuty. 

 Vypočtené poměry jsou přibližně stejné. Praví nám, že vliv aniontu 

 není skoro žádný, že 1 díl mědi jako komplexní iont amoniakový 

 dává v stejném objemu touž intensitu zbarvení jako přibližně 18 dílů 

 niklu v témž iontu. 



") Vypočteno dle úměry: 



0,0318 X 8 : 0,2936 X 15 = 1 : x 



0,0318 V2000 m- v. Cu 



0,2935 V200 ™- v. M 



