4 XXII. Joe. Hanuš a Frant. Bien: 



neboť látky, jež hydrolysou poskytují cukry redukující, odpovídají jen 

 'L Části škrobu. (Viz König, atd.). O skořici bílé v literatuře nám 

 přístupné nalezli jsme práci z r. 1843 od Meyer a v. Reiche^*); autoři 

 tito zmiňují se, že se nachází v bílé skořici manit. Rovněž v zázvoru 

 vedle škrobu budou též jiné polysacharidy. Totéž platí o kurkumě, 

 galgantu atd. 



Že ve všech těchto kořeních jest celulosa, netřeba podotýkati. 

 Ke kterým však celulosám ji počítati dlužno, není taktéž pro- 

 kázáno. 



Z výčtu těchto prací vysvítá, že zprávy naše o vyskytování se 

 uhlohydratû v kořeních jsou velice kusé, v některých případech neur- 

 čité a že systematické probadání celé otázky jest žádoucí, abychom 

 si mohli učiniti úplný obraz o složení koření. Studium toto jest již 

 proto nutné, abychom konečně si mohli uvědomiti, které to látky 

 shrnuty jsou pod souborným názvem „dusíku prosté látky ex- 

 traktivně", jichž v kořeních bývá kol 107o ba v některých i 307o 

 až 407o. 



Stanovili jsme předem množství pentosanů ve všech běžných 

 druzích koření jak nám zdejšími materiálními závody byly dodány, 

 chtíce jednak vyšetřiti, při kterém druhu nejlépe stanovení pentosanů 

 dalo by se použíti k jeho posuzování, jednak abychom seznali, v kterých 

 druzích jest nejvíce pentosanů a tyto pak nejdříve podrobili 

 studiu. 



Koření k zjištění množství pentosanů do práce vzatá neměla 

 specielní nějakou značku, nýbrž byly to druhy v obchodech materiál- 

 ních obvyklé. Užili jsme vždy koření celistvého, o jehož čistotě jsme 

 se předem přesvědčili, takže nějaké porušení jest naprosto vy- 

 loučeno. 



Jest samozřejmé, že nálezy naše nemohou úplné souhlasiti s údaji 

 jiných autorů, pokud v ohledu tomto v literatuře se s nimi setkáváme, 

 nýbrž, že kolísají v mezích, jaké jsme zvyklí vídati ku př. při celu- 

 lose. Užíváme tohoto přirovnání proto, že i tu jednak přírodou samou 

 kolísání množství buničiny jest přivedeno, jednak, že i methody samy, 

 jimiž se celulosa stanoví, nejsou naprosto správné. S oběma těmito 

 faktory shledáváme se při pentosanech, kde na správnost výsledku 

 má vliv nejenom destilace s 127ouí kys. solnou, (doba destilační, po- 

 stup destilace, přítomnost látek furol v nepatrné míře odštěpujících 



*) Liebigovy Aunaly 47, 1843, 234. 



