12 XXír. Jos. Hanuš a Fraut. Bien: 



h=:l-15 dle methody Creydt-ovt; po delším stáuí vypadla krysta- 

 lická látka, kyselina slizká, jež překrystalováním tála při 2225'', 

 ammonatá sůl suchou destilací dávala pyrrol. V syrobu jest tudíž 

 jednou složkou cukerní galaktosa. Množství kys. slizké odpovídalo as 

 3% galaktosy v syrobu. 



Na základe técbto předběžných zkoušek přistoupeno k identifi- 

 kaci cukru methodu Votočkovou. Užito postupné hydrazinů : fenyl-, 

 difenyl-, methylfenylhydrazinu a konečně působeno přebytkem fenyl- 

 hydrazinu, abychom získali osazony. 



K roztoku V6 g syrobu as v 10 cm^ vody přidáno několik kapek 

 ledové kyseliny octové a 06 g fenylhydraziuu. Ani po delším stání 

 hydrazon se nevyloučil : manosa nepřítomna. 



Proto v novém množství syrobu pátráno po arabinose difenyl- 

 hydrazinem : 5 g syrobu rozpuštěno v 10 cm^ vody, přidány 3 g 

 difeuylhydrazinu, alkohol a ve vodní lázni po 2 hodiny zahříváno. 

 Na to alkohol odkouřen ; z reakčuí směsi po vychladnutí vylučovala 

 se krystalická sedlina hydrazonu, kteráž odsáta. Preparát překrysta- 

 lován několikráte z líhu, tál při 2045"; což svědčí difenylhydrazonu^ 

 arabinosy. Abychom se přesvědčili, zda-li skutečně jsme obdrželi 

 derivát pentosy podroben tento destilaci s 127oní kys. solnou; z de- 

 stilátu po přidání floroglucinu vylučoval se zelenočerný furolfloro- 

 glucid. 



Ve filtrátu po difenylliydrazouu arabinosy reagováno v prostředí 

 octovém přebytkem methylfenylhydrazinu. Po delší době vyloučily se 

 sporé krystalky hydrazonu, kteréž odsáty a pouze jednou překrysta- 

 lovány, tály při 184", což svědčí methylfenylJiydrazonu galaktosy. 



V syrobu nachází se dále d-glukosa, hydrolysou škrobu vzniklá. 

 Působením přebytku fenylhydraziuu v syrob v octovém prostředí vy- 

 loučené osazony promývány acetonem. Fenylglukosazon jsa nepatrně 

 v acetonu rozpustný zůstal zpět. Překrystalován tál při 210". 



Množství vyloučeného difenylhydrazonu arabinosy neodpovídalo 

 však množství pentos destilací nalezených, i musí se tedy v syrobu 

 nalézati ješté jiná pentosa, patrně asi xylosa. Po této pátráno zkou- 

 škou Bertrandovou,^^) oxydací bromem a vyloučením vzniklé podvojné 

 soli xylonobromidu kademnatého. Jelikož syrob náš nebyl poměrné 

 dosti cist, podařilo se nám, po vyčistění jeho alkohol- etherem, dostati 

 syrob takový, ve kterém Bertrandova zkouška dopadla positivně. 

 Vedle této zkoušky provedena též zkouška Neubergova,^'') kterou autor 



25) Bull. Soc. chim. [3] 5, 546, 554. 

 2«) Berl. Ber. 35, 1473. 



