Ä XXÍV. B. Macků: 



Tab. Č. 2. 



Anoda, Pt^ P^ z= 0-27 cw^ P- — p = 2 cm^, S ~ 0-5 hod. neužité 



e — 0-y9, F.— WQí, i— 1426. lO-^o t— 15. 



■?íj střed 7^3 — 7í, střed 



I 



100 



000 



860 



860 



0-005 



860 



'.130 



n 



838 



908 



v 



813 



888 



0-010 



777 



1050 



v 



771 



1027 



n 



759 



1008 



0-015 



747 



1212 



n 



748 



1190 



„ 



740 



1180 



0-020 



TiO 



1414 



„ 



742 



1388 



n 



736 



1368 



0-025 



726 



1566 



„ 



739 



1553 



" 



732 



1536 



860 



930 



908 



888 



1016 



1010 



982 



1181 



1157 



1150 



1360 



1334 



1310 



1510 



1489 



1473 



O 



70 



70 



70 

 273 

 256 

 249 

 465 

 442 

 440 

 684 

 646 

 632 I 

 840 I 

 814 

 804 I 



O" 

 " o 



259 



449 

 4% 



654 



50/ 



818 



3"/ 

 •' /o 



O 

 70 

 70 

 70 

 249 

 239 

 233 

 434 

 409 

 410 

 630 

 592 

 574 

 784 

 750 

 731 



70 











*J /O 





240 







19 



3 V/ 0/ 





418 







31 



4°/o 





.599 







55 



57o 





75Ó 







63 



4% 





O«/ 

 ^ /( 



co ■ 



Ö 10 



7° o 



87o 



87o 



Z tabulek patrno, že po každém působení střídavého proudu se 

 změnila základní poloha n^ , není tedy trvalý účinek proudu úplné 

 vyloučen. Na hodnotách % a Wg pozorujeme, že za těchže poměrů, 

 jak je za konstantní jsme nuceni považovati (vždy trojice patřící 

 k téže kapacitě), jsou différence dosti značné. Mnohem lépe souhlasí 

 vespolek différence n„ — Wj , resp. Wg — n^ a z těchto zase lépe Wg — n^ ^ 

 neboť rozdíly jich od hodnoty střední nepřesahují nikde 57o- Jest 

 tedy nejvýhodnější voliti za veličinu char akter isující účinek střídavého 

 proudu změnu intensity proudu stejnoměrného, jež jest úměrná rozdílu 



I 



