20 XXIV. B. Macků: 



elektrod zvyšuje se účineJc trvalého střídavého proudu. Na křivkách 

 obrazu tohoto patrná jsou též mezi 30 — 40 sec. ohbí jako v obr. č. 

 6. a č. 8. 



15. Material elektrod může při těchto pozorováních býti i jiný 

 nežli měď. Pro platinu obdržel jsem ku př. za poměrů: 



Anoda, Pt, P+ = 0-021, P-=p — 10 cm\ užité 

 7^=110, (7 zz: 0-010, e = 0-0404, i = 70 7.lO-i^ í zz 18, 



])ro intensitu stejnoměrného proudu při trvalém působení střídavého 

 proudu při odečítání v intervallech 10ti sekundových tyto úchylky : 



50 70 55 37 18 —7 -15 —30 —35 --40 —150 -355 mm 



Résumé. 



16. Prochází-li střídavý proud nepatrné intensity polarisovanou 

 anodou nastává (pravidelně) zvýšení intensity proudu stejnosměrného, 

 při kathodě pak naopak snížení. 



Velikost změny intensity jest závislou na hustotě střídavého 

 a na elektromotorické síle proudu stenjosměrného. S oběma veličinami 

 jí přibývá. 



17. Při trvalém působení střídavého proudu změny intensity 

 rychle ubývá, intensita klesá i pod původní hodnotu a při značnější 

 intensitě střídavého proudu přechází do hodnot negativních a to tím 

 rychleji, čím větší byla elektromotorická síla proudu stejnosměrného 

 a čím starší byly elektrody. Intensita negativní není však trvalou, 

 přecházejíc časem opět v positivní. Úkaz tento může se několikráte za 

 sebou opakovati. 



18. Tyto křivky průběhu vyznačují se pravidelně náhlými pře- 

 chody, činícími dojem, jako by děj déle probíhal po křivce než která 

 skutečně jeho poměrům již přísluší a pak skokem přecházel na křivku 

 po níž průběh již dříve se díti měl (Úkazy jsou analogické průběhům 

 nastávajícím při přehráti nebo přechlazení). 



Stejnosměrný proud vzniká při úkazech těchto patrně transfor- 

 mací proudu střídavého, jež má původ svůj jednak ve změně kon- 

 centrace iontů a v chemické změně povrchu elektrod. Vliv chemické 

 změny ukazuje stáří elektrod, s nímž souvisí jich oxydace. Že také 

 platinové elektrody chemicky se mění, dokazují práce R. Rlteka^j, R. 



'*) R. Ruke: z. S. f. phys. Chemie XLIV. 1903 p. 81. 



