2 XXV. J. Stehlík: 



(Čel. Coccinelidae). Též télo několika dospělých brouků z čeledí (Cur- 

 culionidae: na př. Lixus, Chlor ophanus, Larinus) bývá dle tohoto 

 iiutora pokryto žlutozeleným práškem, podobným voskové hmotě. Cosi 

 analogického vyškytá se i na některých místech těla u vážek. Vo- 

 skový sekret pokrývá dále i kukly motýlů, jako u Parnassius Apollo. 

 Toto vyčtení zástupců hmyzových, u kterých voskotvorné apparáty se 

 vyskytují, vyňato jest tedy z pojednání ruského autora Nasonova {16). 

 Ve spise svém podává autor jak na základě literatury, tak i dle čet- 

 ných vlastních zkušeností přehledný a pečlivý soubor poznatků o za- 

 ímavých ústrojích těchto. Probírá nejprve obšírně poměry jejich 

 u podř. Phytophthires a to pořadem u jednotlivých čeledí sem pří- 

 slušných: Aphididů, Coccidů, Psyllidů, Aleurodidů, a potom jen. 

 v krátkém referátu zmiňuje se o voskových žlázách ostatních skupin. 



Přes tento systematický postup přece naznačuje autor během^ 

 práce možnost jakéhosi všeobecného rozdělení žláz, užívaje za dělící 

 kriterium jednak podobu chitinových vývodů, jimiž na povrchu jsou 

 opatřeny, jednak tvjír sekretu voskového, jimi produkovaného. Delf 

 potom vývodné útvary chitinové na dvě skupiny: A. ceroporoidy, B. 

 cerorhteoidy. Pod první název zařazuje na př. důlkovité prohloubené 

 membiánky chitinové, doprovázející žlaznaté buííky Aphidů, nebo t.. 

 ZV. „póry", vývody to jednoho druhu voskotvorných žlazek, zhusta 

 u Coccidů se objevujících, nebo dále i nepatrné elliptické zvýšeniuy. 

 které tvoří skulptury na povrchu rozsáhlých žlaznatých polí Psyllid 

 etc. Všecky tyto útvary mají sice navzájem různící se podobu, ale 

 dají se dle Nasonova shrnouti pod jeden název z toho důvodu, že 

 sekret jimi na vnějšek vycházející má společnou podobu nití. 



Při tomto rozdělení do této skupiny zařaditi by se daly dle- 

 mého mínění i vývody i sekrety voskotvorných žláz u Q imag. Aleu-^ 

 rodes chelidonii, larev rodu Scytnnus, a rovněž i produkty žlázek 

 u Paeudococcus aesculi, které jsem sám prozkoumal. Do druhé skupiny,, 

 která jest označena názvem „cerochaetoidů" zařazuje autor, jak již 

 smysl slova toho naznačuje, spíše štětinovité nebo kůželovité vývody 

 žlázek, jak se jeví na př. ná těle Coccus cacti, Philippia folicularisy 

 nebo podobné výběžky, vyskytující se na integumentu larev většiny 

 Psyllid {Psyllopsis, Homotoma, TriozsaJ, nebo konečně útvary nesoucí 

 podobu bradavek {Cerataphis betulae). A jako u první, tak i u této 

 druhé skupiny různé ty útvary pod jeden název sjednocuje zase spo- 

 lečná podoba sekretu jimi tvořeného, která jest u tohoto druhého 

 oddělení trubičkovitá. Právě naznačeného oddělení užívá autor pouze 

 při projednávaní žlázek u podř. Phytophthires, kdežto o voskových 



