XXV. J Stehlík: 



. Methody. ' ■^■'- 



Při samostatné práci držel jsem se při zhotovováníprae^arátůn 

 zcela jednoduchých method. Z počátku dlouhou dobu kladlo iiinè 

 obtíže hledání vhodné fixáže, která by překonala odpor, jež kladou 

 jejímu pronikání do těla zvířete, jednak voskové povlaky télo halící, 

 jednak dosti silná chitinová kuticula. Od sublimatových fixáží jsen» 

 naprosto upustil, z toho důvodu, ježto nejsou s to překonati ni jedné 

 z těchto obtíží, ani vosk nerozpouštéjíce, ani neprostupujíce snadno 

 chitinovým pokryvem zvířat. Dle příkladu Listova u Ortliezie užíval 

 jsem nějakou dobu k měkčení pokryvu Javellova louhu (Eau de Ja- 

 velle) a k samotnému fixování pak 707o alkoholu s nepatrným quan- 

 tem kyseliny octové. 



Touto cestou nedocházel jsem však uspokojivých výsledků, patrně 

 asi z toho důvodu, že louh nezmékčí jenom sám chitin, ale poruší, 

 i při poněkud delším působení struktury nejblíže uložené epidernds, 

 o které však se mi při mé práci nejvíce jednalo. Po četných zkouškách 

 s mnoha jinými methodami, které však nevedly k žádoucímu cíli, uznal 

 jsem a zvolil jako nejvhodnější fixáž, poněkud 'obměněnou směs u Ve 

 děnou v Lee Mayerovy mikroskopické technice pod názvem Carnoy. *) 



Směs tato původně skládá se ze 6' dílů absolutního alkoholu, 

 3 dílů chloroformu, 1 dílu kyseliny octové; moje obměna spočívala 

 v tom, že jsem užíval ve směsi 6 dílů absolutního alkoholu, 4 díly 

 chloroformu a půl dílu kyseliny octové. Fixáž tato jest pro ty pc- 

 raéry velice výhodná z několika důvodů: Jednak rozpouští značné 

 quantum voskových sekretů, potom měkčí značně chitinový integu- 

 ment a proniká též okamžitě dovnitř těla; jednak ušetří se při ní 

 (as stráveny obyčejně při jiných methodách přenášením z nižších 

 alkoholů postupné do absolutního. Doba fixáže řídila se podle ob- 

 jektů. Aleuroda fixoval jsem pouze 2 hodiny, u Pseudococca, který 

 má daleko tlustší chitin, trvala doba fixování až 6 hodia. 



Po fixáži přenesl jsem' objekty hned do absolutního alkoholu a 

 po několikerém vyměnění jeho do cedrového oleje. Na to užíval 

 jsem jako rychlého rozpustidla parafinového „carboneum tetrachlo- 

 ratum CCl^", který rozpouští již za studena značné množství para- 

 finu, a není potřeba potom dlouhého času k zalévání na kamínkách. 



*) Caknoy in: La cellule Tome 3. 1887 p. 6. Van Beneden a Neyt in: 

 Bull. Acad. Belg. (3.) Tome 14, 1887, p. 218. Zacharias in Anatom. Anzeiger 

 3. Jahrg. 188S. p. 24. Van Gehuchten ibid. p. 237. 



