o voskotvornýct žlázách hmyzu. 7 



podobu kuželovité štětiny, nýbrž jsou tvaru silně lahvicovitého nebo 

 i retorto vitého. 



Jako další příklad jednobuněčných žlázek uvedu voskotvorné 

 apparáty, které popisuje Nasonov u Q Cerataphis betiilae. Zde na pe- 

 riferii celého štítovitého těla táhne se lem, skládající se z chitinových 

 ku polek, těsně vedle sebe seřazených, které autor zařazuje pod název 

 cerochaetoidû a jež představují vývody jednobuněčných žlázek. Každá 

 z kupolek vroubena jest na své basi kolem dokola chitinovýra 

 valem, dosahujícím svrchním svým krajem asi polovice celé výšky 

 bradavky. — Okraj tohoto valu pak a "base vývodné bradavky 

 spojeny jsou jemnou prsténcovitou membránou, která dle mínění auto- 

 rova jest právě místem, kde vosková hmota vychází na venek. Uvnitř, 

 v dutině každé bradavky sedí vždy jedna žlaznatá buňka, která svým 

 objemem vyplňuje celé její nitro. 



Do tohoto oddělení jednobuněčných žlázek dlužno dle mého mí- 

 nění zařaditi i žlaznaté buňky, které dle Witlaczila vyskytují se 

 u larev mnohých Psyilid a dávají původ t. zv. voskovým brvám 

 („Wachshaare"). Autor nepopisuje blíže vývody žlázek a praví pouze 

 o nich toto: „Die Anatomie der Psylliden". Z. wiss. Z. Bd. XLII. 

 pag. 584. Sie (die Wachshaare) sitzen, wie die gewöhnlichen Haare, 

 an Vorragungen der Körperhaut, werden aber nicht von Fortsätzen, 

 wenn auch besonders geformter Hypodermiszellen, sondern von Diü- 

 senzellen abgesondert; ... a o něco níže str. 585 praví o nich toto: 

 „Ähnlich, wie die gewöhnlichen Haare werden die Wachshaare 

 von grösseren Hypodermiszellen abgesondert, welche bei dem ge- 

 wöhnlichen Larventypus unregelmässig einzeln, oder zu mehreren 

 -am Rücken vertheilt sind. Bei Homotonia ficus kommen nur einzelne 

 vor." Z toho jeîft patrno, že tu máme zase přechod mezi jednobu- 

 něčnými žlázkami (Homotonia ficus) a následujícím oddělením žláz vo- 

 skových, totiž žlaznatými poli. Nejvíce však, a u Triozza jenom vý- 

 hradně, tvoří tyto buňky produkující t. zv. „Wachshaare" periferickou 

 čáru kolem celého těla larev. O histologické podobě buněk praví 

 íiutor krátce asi to, že plasma buněk bývá, jak na čerstvých, tak i na 

 barvených praeparátech radiálně žíhána, po délce směrem k ústí 

 buněk; plasmatický obsah jest jemně zrnitý a jádro uloženo, jak hlavně 

 z obrázku patrno, zase na vnitrním do dutiny tělesné obráceném pólu. 



