o voskotvorných žlázách hmyzu. 27 



šlová buňka tedy zde sama patrně dala původ štětině^ a z toho dû>- 

 vodu patrně i její distální výběžek „Terminalstrang" (autorů), neob- 

 starává celým svým plasmatickým obsahem zakončení v štětině, jak 

 pravidlem v literatuře se udává, nýbrž produkuje ve svém centru 

 fibrilu, na kterou omezuje se percipování vnějších dojmů. Průběli 

 proximálního výběžku smyslových buněk ve vláknu nervovém nebyl 

 jsem s to sledovati, neboť k umožnění toho bylo by zajisté potřebí 

 specielnějších method. 



V té věci uvedu však k vůli úplnosti jistě oprávněný názor 

 VOM Rathův, ku kterému tento autor došel jednak na základě prae- 

 vitálního barvení methylenovou modří, jednak methodou Golgiho. 

 Smyslová buňka dle něho více méně pod hypodermis ponořena nese 

 direktně dojem proximálním svým výběžkem do centrálního orgánu, 

 aniž by vcházela ve spojení s gangliovou buňkou. Při svém vstupu 

 dichotonický se dělí a vybíhá volně po tvoření více [méně bohatých 

 rozvětvení, Praviť vom Rath (Z. w. Z. Bd. 61, pag. 522): „In den 

 Verlauf jedes sensiblen Nervenapparates ist daher nur immer eine 

 Zelle (Sinneszelle) eingeschaltet, und nicht wie früher allgemein an- 

 genommen wurde, eine im Centralorgan liegende Ganglienzelle und 

 ^ine perephere Sinneszelle." Vypsané poměry našich buněk přispí- 

 vají k potvrzení názoru vom Rathově, který pronáší v poslední své 

 právě citované práci pag. 522: „Genau genommen ist die betref- 

 fende Zelle nichts anderes als eine gewöhnliche Hypodermiszelle, deren 

 proximaler Fortsatz bis in das Centralorgan hineingewachsen ist. 

 Der distale Fortsatz nimmt den Reiz auf, und der proximale leitet 

 denselben dem Centralorgan zu." Jak vidno ze zakončení smyslo- 

 Tých buněk u Scymnusa, které obstaráváno jest popsanou íibrilkou 

 právě v tom místě, kde vkloubena jest štětina do své pochvy, děje 

 se zde percepce vnějších popudů docela mechanicky. Vnější tlak neb 

 náraz, působící na konci štětiny, přenáší a zajisté i sesiluje se hlavné 

 v místě vkloubení jejího, a působí zde zase tlakem na konec fibrilky. 

 Touto vede se potom dále, sdílí se proxiraálnímu výběžku smyslové 

 buňky a tímto potom ve smyslu tom Ratha nese se nervovým vlák- 

 nem až do centrálního orgánu. Jako dodatkem k předešlému, zmíním 

 se o specielním významu těchto smyslových orgánů, které zde na 

 žlaznatých polích mají tak neobvyklou pro sebe polohu. 



Jak viděti na Tab. II. Fig. 5b, totéž vlákno nervové jednak přijímá 

 do svého středu proximální výběžek smyslové buňky, jednak větvíc se 

 <liskoidálně, inervuje okolní voskové žlázky. Na základě této zřejmé 

 ■souvislosti, oprávněna jest zajisté moje domněnka, že funkce smyslo- 



