30 XXV. J. stehlík: 



prstu ku spodu štítku poněkud zahnutého,' než bradavky, (jak Na- 

 soiíov míní) uspořádány jsou, jak svrchu připomenuto, jako nepře- 

 tržitý jednořadý lem, táhnoucí se na celé periferii plochého štítku- 

 Tvořeny jsou ze světlého chitinu a silné larvarní kutikuly, a na 

 svém vnějším konci znamenány temnou skvrnou podoby nehtu. Pod 

 každým takovýmto vývodem sedí 8 až 10 voskotvorných buněk 

 značně protáhlých do dutiny tělesné, sjednocujících se k tvoření 

 jednotného, složitého, dosti objemného nádoru. Buňky jednotlivé splý- 

 vají téměř po celé délce, a individualita jejich jest patrná pouze na 

 samém polovypuklém pólu, kde přicházejí ve styk s plasmatickými 

 výběžky tukového tělesa. 



Na tento pol posunuta jsou také jádra jejich. Žlázky tyto 

 v posledním stadiu před vylíhnutím imaga mizí beze stopy, a v těch 

 místech zakládá se normální nízká imaginální hypodermis, produku- 

 jící tenkou chitinovou kutikulu. 



Do této skupiny zařazuji dále zajímavé voskotvorné žlázky, které 

 se vyskytují a jež jsem prozkoumal u Ç Pseudococcus aesculi (Cocci- 

 dae). Roztroušeny jsou u tohoto zástupce čeledi Coccidû nepravi- 

 delně na celém hřbetě a hlavně však na bocích tělesných. Můžeme 

 rozeznávati mezi nimi 2 modifikace, lišící se navzájem velikostí ob- 

 jemu (jedny 2krát tak mohutné druhých) a dále i malou odchylkou 

 ve stavbě chitinových vývodů. Jinak co se histologického složení 

 týče, se od sebe tyto 2 modifikace nijak neliší. 



Ústroje tyto mají podobu, abych tak řekl, váčků daleko do du- 

 tiny tělesné pod niveau nízké hypodermis posunutých. — Jak vidná 

 z Tab. II., Fig. 10. spojeny jsou s vnějškem pomocí dlouhého a ob- 

 jemného vývodu chitinového, rourkovité podoby, který prošed nejprve 

 silnou chitinovou kutikulou, nad tuto na povrchu ještě dosti vysoko 

 se zdvihá a otvírá se na svém konci poněkud zúženým ústím na 

 vnějšek. Tento, venku vyčnívající konec vývodu, obehnán jest tenko- 

 těsnostěnou pochvou, která tvořena jest okolní, kolem něho se zdvi- 

 hající kutikulou. Tato pochva na své basi od stěny vývodu značně 

 odstává, sbližuje se s ním ponenáhlu postupem k jeho vnějšímu ter- 

 minálnímu konci, pak s ním konečně splývá a tvoří společný ostrý 

 tmavě označený okraj vnějšího ústí. Krátce řečeno, má tento útvar 

 povahu chitinové dupplikatury. 



