o voskotvorných žlázách hmyzu. 31 



Ve znaku, který nyní podám, se vývody obou modifikací těchto 

 složených váčkovitých žlázek rozlišují. Kdežto zmíněná pochva ob- 

 klopující konec vývodů niéné objemných žlázek, jest úplně hladká, 

 vyzbrojena jest tato u druhé modifikace žláz zvláštními štétinkami. 

 (Tab. IL, Fig. 10.) Jsou přítomny v každém případě v počtu 4 a 

 vzdáleny od sebe konstantně o úhel 90^. Jak z řezu patrno, tvo- 

 řeny jsou stěnou pochvy a směrem svým kolmo orientovány k jejímu 

 povrchu. Na tenkých 4 mikronových řezech a při silných distinkcích 

 optických (apochr. apert. 1-30 a komp. ok. 4.) jevila se stavba těchto 

 štétinek býti obdobnou stavbě smyslových štětin, jaké jsem popsal 

 na voskotvoruých polích u larev r. Scymnus. Zda jsou duté neb so- 

 lidní nemohl jsem ovšem na určito rozhodnouti. S bezpečnou jistotou 

 mohu však tvrditi, že jsou opět charakteristicky vkloubeny do poch- 

 vičky objímající jejich basi, zde ovšem velice nizounké. V místech 

 tohoto vkloubení pozoroval jsem často zakončení silně impraegnujícího 

 se vlákénka vinoucího se prostorem mezi pochvou a stěnou kanálku 

 vývodného, a mizícího v dutině tělesné. Ačkoli pro miuutiesnost 

 a šikmou orientaci těchto poměrů nebyl jsem s to sledovati celý prů- 

 běh vlákénka, aniž nalézti jeho původ, přece zajisté oprávněno jest 

 souditi na základě analogie^, že tyto štětiny jsou chitinovým zakon- 

 čením smyslových buněk, a zmíněné vlákénko pak pokračováním di- 

 stálního výběžku jejich. 



Zajímavým jest uložení smyslových štétinek na vývodech žláz, 

 ukazující opět asi na vzájemnou kontinuitu mezi funkcí žlázek a 

 těchto smyslových zařízení. 



Histologické složení žlaznatýoh Yáóků. 



Na proximálním konci vývodného kanálku připíná se žlaznatý 

 váček, který, jak již podotknuto, u té modifikace žláz, která na 

 vnějším konci vývodu postrádá smyslových štétinek, má asi poloviční 

 objem proti modifikaci druhé. 



Podoba a složení jeho jest však u obou modifikací úplně to- 

 tožná. Bývá zřídka pravidelně kulovitý, obyčejně více méně shora 

 ke dnu sploštělý, spíše nepravidelně oválný. Jest vždycky dokonale 

 uzavřen a na povrch pokryt tenkou pelikulou. Skládá se, jak ve 

 většině případů jsem pozoroval, obyčejně ze 13 buněk, při čemž 

 jedna, která se patrně nezúčastní funkce sekreční, má docela odliš- 

 nou podobu i polohu od ostatních 12 buněk voskotvornou funkci vy- 



