34 ^ XXV. J. Stehlík: 



individua objevovaly se v tak nápadném rozvoji (Tab. I., Fig, 6), že 

 probíhaly celou délkou buňky až k jádru a pokračujíce i v plasmě 

 vedle jádra, končily slepě skoro až na samém opačném pólu buňky. 

 Tyto struktury dají se zachytiti, jak bylo již svrchu řečeno, pouze na 

 přesně kolmo ku směru vývodu vedených řezech, při poněkud šikmé 

 orientaci nože jeví se proříznutá lumina kanálků a stěny jich jako 

 drobné vaknolky prostupující plasma buněk. Přesná orientace zmí- 

 něných kanálků, různá délka jich u jednotlivých individuí, a případy, 

 ve kterých plasma žlázek byla úplně homogenní při stejné fixáži, a 

 vždy při stejné době fixování jsou okolnosti, které vylučují naprosto 

 možnost považovati vylíčené struktury za artefakt a naznačují spíše, 

 jakým asi pochodem děje se sekrece voskové hmoty. 



V plasmě původně homogenní tvoří se totiž během činnosti 

 žlázek kanálek, v němž nashromažduje se vosková hmota v tekuté 

 formě a snad v podobě kapek, jak naznačují přerušované a nerovné 

 stěny a ta tlačí se potom laminem chitinového vývodu na vnějšek. 

 Kanálky rostou postupem sekrece, až provrtají téměř celé tělo buňky 

 a dosahují jádra i hlouběji. (Tab. I., Fig. 6.) 



V tom stadiu asi (jak nasvědčují individua, u nichž plasma žlá- 

 zek byla homogenní) nastává nové dosazení plasmy v buňce, a celý 

 průběh, tvoření se kanálků, může se opakovati znova. Činnost tato 

 byla by tedy periodická. Délku periody a detaily tohoto pochodu 

 bylo by velice těžko vystihnouti, poněvadž není možno si zaopatřiti 

 stadia, co se pokročilosti sekrece týče, přesně za sebou následující. 

 Podobné kanálkovité struktury, jaké jsem podal na žlázách Aleuroda 

 chelidonii, pozoroval jsem, ovšem v daleko menším měřítku, a proto 

 daleko nejasněji, i u larev Scymna i na voskotvorných buňkách sklá- 

 dajících váčkovité žlázky Pseudococca aesculi. 



U tohoto posledního vosková hmota tvoříc se patrně v tekuté 

 formě v zmíněných kanálcích (o kterých jsem se při popisu váčků 

 iž zmínil), svádí se do společné dutiny žlaznatého váčku, a vychází 

 jpotom popsaným vývodným kanálkem na vnějšek. 



Ku konci chci ještě upozorniti na zajímavý rozdíl, jakým se 

 vyznačují voskotvorné buňky Aleuroda chelidonii a larev r. Scymnus 

 proti žlaznatým buňkám u většiny zástupcův podřádu Phytophthires. 



Jak se v literatuře uvádí tam vždy každé jednotlivé žlaznaté 

 buňce odpovídá pouze jediný chitinový vývod (ať už jest to Borste, 

 pěli, filiere, neponopOHjr, ii,epo\eTOH,T,, Vorsprung na membráně „póru", 

 polygonales Feld, eliptische Verdickung a t. d.). Z toho důvodu uvádí 

 se v každé žlaznaté buňce pouze jediná dutina anebo jediný kanálek 



