44 XXV. J. Steblík: 



Jak tedy zřejmo z tohoto popisu zmíněné irrisování a měnu. 

 barev způsobuje na těchto zajímavě složených voskových útvarech 

 tato vnitřní z jemných vhíkenek složená vrstva. Voskové niti prvních 

 dvou tvarů, tedy jednak „póry", za druhé vačko vitými žlázkami první 

 modifikace produkované, spřádají se zde u Pseudococca aescuU k tvo- 

 ření bělostného povlaku, pokrývajícího hlavně hřbetní stranu zvířete. 

 Břišní strana těla jest jen chudě opatřována hlavně produkty t. zv. 

 „pórů" zde uložených. 



Dlouhé a rovné niti třetího druhu, vyznačující se krásným irri- 

 sováním, nacházíme na těle dosti čile se pohybujících zvířat obyčejně 

 v dosti nepatrném rozvoji a ojediněle, asi z toho důvodu, že násled- 

 kem pohybu se tyto křehké niti snadno ulamují. Nechal-li jsem však 

 zvířátka delší dobu v klidu a ve tmě, tu tyto niti vyvinuly se na těle 

 ve větším množství a nabyly značné délky. 



Druhá forma voskových sekretů, jak na počátku této kapitoly 

 jsem uvedl, jsou tedy „trubičky" anebo solidní obměna tohoto tvaru, 

 tedy „válečky". Targioni Tozzetti popisuje vznik takové voskové tru- 

 bičky na vývodu chitinovém u Philippia follicularis slovy : ,,Studii 

 suUe Cocciniglie atd." pag. 24: „I pěli spiniformi della nostra Phi- 

 lippia follicularis . . . appariscono corpi tubulari terminât! da uua 

 punta couica e scabra . . . perche appunto di materia cosi adattata 

 alla superficie del pello (b) si forma un astucio (a) che con- 

 tinuo in giro cresce sempře sulla parte inferiore dell' organo verso 

 la sua somnita, il deposito nuovo spostando Tantico (Fav. 2, fig. 5) 

 come fa l'astuccio del corno sulla prominenza del chapo ch'esso ri- 

 veste nei ruminanti." Krátce řečeno, vosková hmota vynikajíc na 

 vnějšek, objímá basi kuželovitého vývodu v podobě prstýnku, který 

 stále do výše roste a mění se tím v trubičku, obmajíjící chiti- 

 ne vý vývod. Jako druhý příklad na trubičkovitý tvar voskových 

 sekretů můžeme uvésti t. zv. „Wachshaare", které popisuje Witlaczil 

 u larev Psyllid. Jak bylo již řečeno, sedí na výběžcích chitiuových, a 

 při svlékání bývají odvrženy. Ze spoda přirůstají, kdežto na konci se 

 často ulamují. 



Podobu jejich popisuje poněkud autor u larev Psyllopsis fraxi- 

 nicola, Fhinocola speciosa Homotoma ficus a hlavně u Triosza rhamni. 

 Pravíť v „Anatomie der Psylliden" pg. 584 o těchto voskových vlá- 

 skách u Psyllopsis fraxinicola: „Wir können bei Psyllopsis zwei Arten 

 davon unterscheiden : die einen haben ein sehr weites Lumen und 



